PČR, PS 2013-2017 | 59. schůze
Minulý Dolů Další

(9.50 hodin)
(pokračuje Černochová)

Boj proti regulaci zbraní není o tom, aby byla možnost držet zbraň rozvolněna a aby se množství legálně držených zbraní zvýšilo. Cílem je zachovat současný stav netrestat ty, kteří splnili zákonné podmínky a jednají i nadále v souladu se zákonem, zbraně nezneužívají a prostě dodržují pravidla hry. Plošné restrikce nikam nevedou, vždy postihnou pouze ty poctivé a ti nepoctiví si cestu obcházení zákona prostě vždycky najdou. Vidíme to u EET, vidíme to u kontrolního hlášení a u mnoha dalších takových zásahů do naší nesvobody. Thomas Jefferson řekl: "Zákony, které zakazují nošení zbraní, jsou takové povahy, že odzbrojí pouze ty, kteří nejsou odhodláni ani nakloněni páchání zločinů."

Proto vám, vážené kolegyně a kolegové, děkuji za to, že jste tento bod napevno na dnešek zařadili, že jste přišli v počtu, který já snad pamatuji v roce 2013 na ustavujícím zasedání Poslanecké sněmovny, když jsme tady skládali všichni slib, a moc doufám a věřím a mám naději, stejně jako lidé, kteří nás sledují, že se nás tady dnes najde 120 poslanců a poslankyň, kteří pro tento návrh zvednou ruku. Já vám za to moc děkuji. (Potlesk z pravé části sálu.)

Místopředseda PSP Radek Vondráček: Já vám děkuji, paní poslankyně. Jako další se s přednostním právem hlásí pan místopředseda klubu hnutí Úsvit Martin Lank. Máte slovo, pane místopředsedo.

Poslanec Martin Lank: Děkuji za slovo. Vážená vládo, vážené kolegyně, vážení kolegové, tady už řada argumentů, které i já vám chci sdělit, zazněla, tak se možná budu v některých bodech trošku opakovat, nicméně si myslím, že opakování je matka moudrosti. A v souvislosti s touto novelou ústavního zákona koluje ve veřejnosti opravdu velká řada nesmyslů, a to takových, že si až říkám, že to nemůže být neznalostí jejich autorů, ale že to musí být snad záměrem.

Není žádným tajemstvím, že já od samého začátku podporuji tento návrh zákona, který do Ústavy zakotvuje právo občana nabývat, držet a nosit zbraň. Samozřejmě za splnění všech zákonných podmínek, které nejsou nijak jednoduché. Upřímně přiznávám, že je mi úplně jedno, kdo ten zákon předkládá, i to, jestli jsem v opozici, nebo v koalici. Podle mého názoru do takto závažné věci politika nepatří a jde jenom a pouze o zdravý rozum. Snad ještě nějaký máme. Aby bylo jasno, jde o právo občanů závisející na jejich dobrovolném rozhodnutí, tedy žádné vyzývání k hromadnému ozbrojování, nebo povinnost si pořídit zbraň, nebo snad dokonce, že se zbraně budou někde rozdávat. Jediné, co chceme, je zachovat ten současný stav, kdy je náš zákon o zbraních a střelivu označovaný za jeden z nejlepších v celosvětovém srovnání. Takže skutečně žádný Divoký západ.

Jak dlouhodobě říkám, a už to tady taky zaznělo, policie nemůže být vždy a všude, a už vůbec ne hned. To je prostě fakt a není to absolutně žádná výtka směrem k policii. Za současné situace, kdy mohou v případě útoku hrát roli i vteřiny, bude bezpečnost vždy částečně záviset i na každém z nás. Ukázkový případ je nedávno z Izraele. Tam se rozhodl útočník najet nákladním automobilem do lidí na autobusové zastávce. Zasáhl ozbrojený člověk v civilu, a to naprosto ukázkově. Nejdříve vyhodnotil situaci, jestli nejde jenom o nešťastnou dopravní nehodu. Když se útočník začal otáčet, aby do lidí najel znovu, tak ho eliminoval svou zbraní. Zabránil tak nepochybně dalším obětem na životech. Srovnejme to s obdobnými útoky v jiných státech, a jaké byly jejich následky. Ano, Izrael je v jiné situaci a prakticky každý tam má za sebou službu u ozbrojených složek. Ale je třeba si uvědomit, že mezi držiteli zbrojních průkazů v České republice je velká část příslušníků bezpečnostních složek, kteří si pořídili svoji soukromou zbraň. Tedy jde o lidi vycvičené, žádné amatérské pistolníky. Teoreticky tak můžeme mít v ulicích tisíce lidí navíc, kteří budou v případě potřeby nejenom schopni zasáhnout, ale budou i vědět jak.

Druhá věc je už zmíněný aktuální návrh směrnice Evropské komise. Jakýkoliv krok, který může zkomplikovat snahu o odzbrojení občanů, je tak více než vítaný. Pokud je šance, že po přijetí novely ústavního zákona na naši situaci půjde vztáhnout ustanovení článku 4 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, což znamená, že Evropská unie respektuje základní funkce státu, zejména ty, které souvisí se zajištěním územní celistvosti, udržením veřejného pořádku a ochranou národní bezpečnosti, zejména národní bezpečnost zůstává výhradní odpovědností každého členského státu, takto ten článek zní, tak si myslím, že jsme prakticky povinni to zkusit. Nemluvě teď o tom, že návrh obsahuje i vyložené nesmysly - například kategorizaci zbraní podle kapacity zásobníků. Zásobníky - pro ty z vás, kdo se v tom nevyznají - nejsou hlavní částí zbraně, nejsou nijak evidovány a ani jejich prodej není nijak limitován. Já si skutečně nedovedu představit, jak by se to v praxi mělo řešit. Pokud totiž budu mít samonabíjecí pušku se zásobníkem na deset nábojů, je všechno v pořádku, pokud ale během pár vteřin vyměním ten zásobník a vložím tam zásobník na dvacet nábojů, tak je z toho rázem celkem, celkově zbraň nelegální a já bych měl přijít o zbrojní průkaz.

Fakt si nedovedu představit, jak by to v praxi mělo fungovat. A že se to týká jenom pár lidí? Podle posledních odhadů Ministerstva vnitra by měla směrnice v České republice dopad na více než 400 tisíc zbraní. Kdo to těm lidem nahradí?

Podstatnější je ale jiná věc. Bojovat proti terorismu tím, že sebereme zbraně slušným, zákonů dbalým lidem, je s odpuštěním naprostá blbost. Nejen že to nepomůže, ale dokonce ještě uškodí. Zbraně pak totiž budou mít jenom zločinci, kteří už tak nějak z principu na nějaké zákony a směrnice z vysoka kašlou. Představa teroristy, který se pro účely plánovaného útoku přihlásí ke zkoušce odborné způsobilosti, počká si na vypsání jejího termínu, mezitím si nastuduje příslušné zákony a osvojí si základy bezpečné manipulace se zbraní, následně dělá zkoušky na zbrojní průkaz, shání potvrzení od ošetřujícího lékaře, čeká na samotné vydání zbrojního průkazu, podává na policii žádost o nákupní povolení a čeká, až mu jej vyřídí, platí veškeré poplatky a kolky a následně si nese na policii zbraň zaregistrovat, by byla vyloženě úsměvná, kdyby to snad proboha někdo nemyslel vážně. Bohužel obstarat si nelegální a neregistrovanou zbraň je i v České republice rychlejší, a dokonce i levnější. A tímto směrem je potřeba se zaměřit, i když věřím tomu, že Česká republika s tím nemá tak zásadní problém jako některé jiné státy.

Ano, pokud ozbrojíme legální držitele, tak mimo zločinců budou mít zbraně ještě státní ozbrojené složky, na které se tady řada lidí odvolává a spoléhá se na ně. Já těm našim důvěřuji, řadu lidí, kteří v nich pracují, znám a vážím si jich. Ale upřímně, příliš nevěřím Evropské unii. Tady je dobré si připomenout, že největší snahy sebrat zbraně veřejnosti měli v historii ti největší diktátoři: Hitler, Stalin, Lenin. Pokud se politici bojí svých vlastních občanů a nechtějí jim dát možnost se bránit, tak je to minimálně podezřelé.

Vážené kolegyně, vážení kolegové, jsme volení představitelé suverénního státu a nezodpovídáme se nikomu jinému než našim vlastním občanům. Ukažme, že nebudeme naskakovat slepě a mlčky na každý nesmysl, který nám přijde z Bruselu. Jak už tady taky zaznělo, v této republice je více než 300 tisíc držitelů zbrojních průkazů. Věřte mi, že kdyby tito lidé představovali problém, tak už to dávno víme.

Děkuji za pozornost.

Místopředseda PSP Radek Vondráček: Já vám děkuji, pane místopředsedo. Nyní se hlásí do diskuse pan poslanec Jan Farský. Prosím, pane poslanče, máte slovo. ***

Minulý Nahoru Další