PČR, PS 2013-2017 | 57. schůze
Minulý Dolů Další

(11.10 hodin)

Poslankyně Věra Kovářová: Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, předstupuji dnes před vás jako předkladatelka zákona, který má za cíl reagovat na některá nesmyslná trestní stíhání komunálních a regionálních politiků, k nimiž v posledních letech podle nás vinou zavádějící právní úpravy dochází. Zpravidla jde o situace, kdy obec upřednostnila určitý dlouhodobý veřejný zájem před prostou, z ekonomického pohledu krátkodobou racionalitou a následovalo trestní stíhání jejích představitelů. Naše novela usiluje o to, aby k takovým popotahováním už nedocházelo.

Dovolte, abych vám přečetla znění § 38 odst. 1 zákona o obcích, který zní: "Majetek obce musí být využíván účelně a hospodárně v souladu s jejími zájmy a úkoly vyplývajícími ze zákonem vymezené působnosti. Obec je povinna pečovat o zachování a rozvoj svého majetku." A my vkládáme ještě větu: "Porušením povinností stanovených ve větě první a druhé není takové nakládání s majetkem obce, které sleduje jiný důležitý zájem obce, který je řádně odůvodněn."

Jak píšeme v důvodové zprávě, explicitním zakotvením kritéria "jiného důležitého zájmu obce" se otevírá prostor pro zohlednění mimoekonomických aspektů přijímaných rozhodnutí. Typickým příkladem je posouzení konkrétní dispozice s ohledem na její účelnost pro rozvoj obce nebo význam pro řešení sousedských vztahů.

Závěrem mi dovolte, abych poděkovala kolegovi Kořenkovi, jehož pozměňovací návrh rozšířil původní předlohu o ustanovení týkající se rovněž hlavního města Prahy a krajů, tedy všech úrovní a typů územní samosprávy v českém právní řádu.

Děkuji za pozornost.

Místopředseda PSP Radek Vondráček: Děkuji vám, paní navrhovatelko. Nyní ještě před otevřením rozpravy s přednostním právem pan místopředseda Gazdík... Tak až po. V tom případě otevírám rozpravu, s přednostním právem pan místopředseda. (Připomínka z pléna.) Jsme ve třetím čtení, kde se vystoupení zpravodaje podle jednacího řádu nepředpokládá.

Máte slovo, pane místopředsedo.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji, pane místopředsedo. Vážené paní kolegyně, vážení kolegové, z mého pohledu jsme u jednoho ze zásadních zákonů, který může zamezit mnohdy nemravnému stíhání komunálních politiků za nesmysly a následné osvobozování. Možná se to některým z vás nemusí zdát důležité, ale můžeme ovlivnit osudy stovek lidí, kteří si zničí život, kariéru i zdraví jenom proto, že se snažili pracovat pro veřejné blaho nebo pro blaho své obce a policie či státní zástupci to vnímají jinak. Tento návrh zákona je cestou, jak tomu zabránit. A já vás kvůli těm desítkám nebo stovkám lidí, kteří byli nespravedlivě stíháni a kteří byli následně osvobozování, ale dotklo se to jejich rodin, zdraví a životů, prosím, abychom tento zákon přijali. Děkuji.

Místopředseda PSP Radek Vondráček: Já vám děkuji, pane místopředsedo. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Svoboda, poté s faktickou poznámkou pan předseda Stanjura. Máte slovo, pane poslanče.

Poslanec Bohuslav Svoboda: Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Já ten zákon samozřejmě vítám, protože mám se zákonem zkušenosti a jsem za rozhodnutí rady zažalován. Jenom si dovolím upozornit, že ten zákon toho příliš mnoho nevyřeší. Prostě proto, že rada ani zastupitelstvo svá rozhodnutí nezdůvodňuje, a přesto vás za to mohou zažalovat, dokonce odsoudit. Ta varianta o tom, že to zdůvodnění je v rozporu s tím, jak běží jednací řád, je to pojem který je abundantní. Ale přesto pro to budu hlasovat, protože každá střepinka, která tam bude, která říká o tom, že zastupitel a radní je něco jiného (nesrozumitelné) byl zvolen a že má v rámci svého volebního mandátu rozhodovat ku prospěchu obce, každé to zdůraznění je významné, ale věc to nevyřeší.

Místopředseda PSP Radek Vondráček: Já vám děkuji, pane poslanče. Nyní s faktickou poznámkou pan předseda Stanjura, poté pan předseda Kučera. Vaše dvě minuty, pane předsedo.

Poslanec Zbyněk Stanjura: Chci navázat na vystoupení obou předřečníků. Mám stejný názor jako pan místopředseda Poslanecké sněmovny Petr Gazdík a říkám, bohužel pro to musíme hlasovat. Při normální postupu, používání zdravého selského rozumu, bychom ty desítky případů neviděli. A je to odpovědnost i ministrů vnitra a spravedlnosti, že nebyli schopni učinit přítrž těm mnohdy neprosto nespravedlivým obviněním a pronásledováním. Možná to příliš nepomůže, to se může stát, co říká pan poslanec Svoboda, ale alespoň něco.

Na druhé straně, kolegyně a kolegové, věřím, že dneska nebudete hlasovat politicky. Vzpomeňme si, když jsme hlasovali o vydání pana poslance Svobody. Vzpomeňte si. Já - jestli se náhodou na někoho dívám, tak se omlouvám, nebudu se dívat do stropu - nemám před sebou tu sjetinu, ale většina Poslanecké sněmovny byla pro. Tak doufám, že změnili názor a zmenší prostor pro nesmyslnou kriminalizaci politických rozhodnutí. Není možné, aby byl někdo souzen za to, jak se rozhodl. To opravdu není možné.

Místopředseda PSP Radek Vondráček: Já vám děkuji, pane poslanče. Nyní s faktickou poznámkou pan předseda Kučera.

Poslanec Michal Kučera: Děkuji za slovo. Jen navážu na své předřečníky. My se v současné době setkáváme s tím, že dochází někdy až ke kriminalizaci zastupitelských rozhodnutí, rozhodnutí zastupitelstev, rozhodnutí městských rad. Možná jsme trochu podlehli takové té hysterii předchozích let. Já sám za naši městskou radu můžu říci, že my jsme městská rada, která hlasuje jmenovitě, máme rozhodování uvedeno po jménech, a můžu říct, že od té doby, co jsme to zavedli, tak se změnilo i rozhodování v radě. Ta rozhodnutí, která byla dříve taková, řekněme, odvážnější, tak dneska jsou kolegové, co odcházejí pravidelně na WC, dívám se tedy správným směrem, jsou kolegové, kteří při hlasování raději odejdou na WC, nebo se hlasování vůbec nezúčastňují, aby se dokonce ani nezdrželi hlasování, aby tam nebylo napsáno, že se zdrželi. Takže ono je to skutečně někdy trochu kontraproduktivní. Říkám to z vlastní zkušenosti. Myslím si, že každý zákon, který trochu v tomto směru pomůže, je přínosný.

Ono to má ještě další efekt - lidé se bojí vstupovat do komunální politiky. Protože tady se bavíme zejména o komunální politice. My tady v Poslanecké sněmovně ještě požíváme, a doufám, že ještě dlouho v tomto směru požívat budeme, poslaneckou imunitu, takže se nemusíme bát rozhodovat. Ale skutečně to rozhodování, které mají právě ty městské rady, které mají zastupitelstva, tak se často stává, že se vůbec nerozhoduje např. o prodeji majetku. Dneska naprosto banální rozhodování, když se prodává nějakých zbytných 50 m2 nějakého kousku trávy, o kterém se dříve standardně hlasovalo naprosto stoprocentním hlasováním, tak dneska to prochází těsnou většinou a je to skutečně až tristní pohled. Ten důvod je jediný, že zastupitelé mají strach rozhodovat.

Já si sice uvědomuji, že tento zákon to příliš nezmění, nebo přinese jenom část - (Předsedající: Váš čas pane místopředsedo.). Byla tady výzva k ministru spravedlnosti, tak já doufám, že se v tom bude ještě dále jednat.

Místopředseda PSP Radek Vondráček: Já vám děkuji. Vyčerpali jsme blok faktických poznámek. Nyní s řádnou přihláškou pan poslanec Ivan Adamec. Máte slovo, pane poslanče.

Poslanec Ivan Adamec: Děkuji, vážený pane místopředsedo. Vážené kolegyně a kolegové, ministři, po smršti technických připomínek a poznámek bych k tomu chtěl také něco říci. Musím hned úvodem uklidnit kolegyni i kolegy, že budu hlasovat pro, ale o smyslu tohoto návrhu tak úplně přesvědčený nejsem. A budu vám říkat proč. Protože když se podíváte, tak je to víceméně deklarace, není to nic jiného.

Já jsem už tady mluvil při druhém čtení, nebo možná při prvním, já už si to nepamatuji, je to dlouho, že celý problém vznikl vlastně ve změně statutu obcí. Do té doby, od roku 1991, obce byly fyzické osoby a tam bylo jasně řečeno, co zákonem není zakázáno, je povoleno. Pak přišla Evropská unie, přišly změny, stali jsme se veřejnoprávní korporací, nikdo si toho moc nevšímal, protože co, to je jenom název, nikdo taky pořádně nevěděl, co to je. No a pak jsme se všichni divili, co to je. Protože stalo se to, že skutečně se začíná posuzovat, jestli prodáváme, pronajímáme v souladu s cenami obvyklými. Je to velmi složité, protože dřív rada mohla říct, jestli pronajme nebytový prostor na cukrárnu, prodej textilu nebo nějaký bazar, mohla rozhodnout podle toho, co chtěla, aniž by se musela věnovat dalším sounáležitostem. Dneska to tak není. Dneska musíte opravdu tu cenu obvyklou respektovat. ***

Minulý Nahoru Další