PČR, PS 2013-2017 | 54. schůze
Minulý Dolů Další

(17.40 hodin)
(pokračuje Hájek)

Co se v kauze OKD Byty dělo dál? Jak již bylo řečeno, v lednu roku 2010 Ministerstvo financí udělilo společnosti RPG Byty smluvní pokutu ve výši 30 mil. korun, ale tu rozhodčí soud odmítl. Důvodem bylo to, že stát nedůsledně kontroloval plnění příslušných ustanovení smlouvy. Bakala tak státu nemusel platit nic a ušetřených 30 mil. v roce 2010 spravedlivě rozdělil: ODS dostala 15 mil., TOP 09 - opakuji, TOP 09 - a Věci veřejné shodně po 7,5 mil. Předpokládám, že na prstech jedné ruky spočítám ty, kteří uvěří tomu, že to byly dary pramenící pouze z politického přesvědčení pana Bakaly. Naopak tomu, že pan Kalousek 5. listopadu 2009 místopřísežně lhal, uvěří celý národ, protože se pan Kalousek usvědčil sám.

Takto projednávaný bod se jmenuje Informace vlády o postupu ve věci nevýhodné privatizace OKD. Bohužel jsem se o tom, jak chce vláda v této věci dále postupovat, prozatím nic nového nedozvěděl. Pan premiér je z mého pohledu zodpovědný za prodej minoritního podílu státu ve společnosti OKD a v této souvislosti panu premiérovi vyčítám tři věci. Za prvé odprodej 46% podílu státu za velmi nevýhodnou cenu. Za druhé, že jednoznačně smluvně nezavázal kupujícího k následnému odprodeji 44 tisíc bytů nájemníkům. A za třetí, že smluvně nezavázal kupujícího k vytvoření rezervy na fázi likvidace dolu.

To, že pan premiér jednoznačně smluvně nezavázal kupující stranu, aby odprodala byty nájemníkům, mu nikdo v našem regionu neodpustí. 44 tisíc nájemníků platí nekřesťanské nájemné a premiérovi výzvy, aby sociální demokracie otočila své kormidlo doleva, berou jako výsměch. Oni nechtějí, ať pan premiér točí kormidlem, oni chtějí své byty, které jim byly slíbeny, a pan premiér jim to měl garantovat. Stejně tak panu premiérovi neodpustí moji horníci a daňoví poplatníci to, že smluvně dostatečně nezavázal kupující stranu k tomu, aby si vytvořila dostatečné prostředky na fázi útlumu dolu. Z vlastní zkušenosti vím, jak propracovaný systém vytváření rezerv pro takovéto případy a nakládání s nimi funguje v největší německé těžařské společnosti RAG. Vždyť horníci Bakalovi vydělali desítky miliard a dnes, když jim zavírají šachty, dostanou, jak se u nás říká, suché z nosa. Nejsou slíbené peníze na odstupné, nejsou peníze na technickou likvidaci šachet. A kdo to všechno zaplatí? Daňový poplatník. A za jakou cenu? Za několik miliard korun.

My tu dnes a možná i příště budeme diskutovat nad otázkou, kdo nese morální a politickou odpovědnost za osud OKD, a ten, kdo se nejvíce podílel na jeho kolapsu, si dnes v klidu vychutnává svůj doutník na břehu Ženevského jezera s uloupenými miliardami v kapse. Tohle jsme my horníci skutečně v roce 1989 nechtěli.

Roky ztracené nečinností vlád se nedají vrátit, ale věřím, že škody jdou stále zmírnit. Proto ve svém usnesení, které, pokud dneska dojde na podrobnou rozpravu, načtu, navrhnu tři roky.

První krok je, aby Ministerstvo financí ve spolupráci s Ministerstvem spravedlnosti zanalyzovalo, jaké jsou možnosti zajištění majetku privatizovaného v roce 2004 pro případ, že by byl výnosem z trestné činnosti.

Za druhé, aby Ministerstvo financí zanalyzovalo, zda by nebylo účelné podat rozhodčí žalobu na společnost RPG Byty, kterou by se pokusilo znovu vymoci naplnění odstavce 7.6 písmena D privatizační smlouvy, totiž odprodej jednotlivých bytů z takzvaného bytového fondu OKD jejich současným nájemníkům podle podmínek stanovených ve smlouvě.

A konečně za třetí, aby vláda České republiky podnikla veškeré kroky ke zjištění, kdo jsou skuteční majitelé a beneficienti společnosti Fondy Bydlení 3 z Lucemburska a CBRE Loan Services Limited z Velké Británie, které v současnosti podle obchodního rejstříku ovládají RPG Byty, a to včetně pověření tímto úkolem Úřadu pro zahraniční styky a informace, pokud se to ukáže jako nezbytné.

Doufám, že těmito právními kroky ze strany České republiky vůči současným nebo bývalým majitelům bytů OKD pomůžeme prosadit to, co měl pan premiér Sobotka garantovat u prodeje 46 % akcií státu. Co bylo ukradeno, musí být vráceno. S tímto heslem pan Kalousek prosazoval církevní restituce. Věřím, že se stejným odhodláním bude on i celá naše Sněmovna podporovat opatření vedoucí alespoň k vrácení ukradených bytů jejich nájemníkům.

Děkuji za pozornost. (Potlesk z řad poslanců ANO.)

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu poslanci Josefu Hájkovi. A nyní se slova ujme pan poslanec Leo Luzar. Připraví se paní poslankyně Milada Halíková. Prosím, pane poslanče, máte slovo.

Poslanec Leo Luzar: Vážený pane předsedající, vážený pane premiére, paní ministryně, páni ministři, vážené kolegyně, vážení kolegové, zaznělo tady velice hodně slov a velice hodně z nich bylo pravdivých. Děkuji kolegovi Hájkovi z mého regionu, který docela přesně pojmenoval situaci, která v tomto regionu momentálně je, a jak tento region žije problémy OKD.

Musím zde ale upozornit, že tato země nemá jenom OKD. Týká se to problémů regionu, ale já si myslím, že každý z občanů v celé České republice je schopen ze své oblasti říci podobné negativní zkušenosti po vlně divoké privatizace. Těch firem, které takhle spadly a skončily historicky, je velice mnoho. My se zrovna zabýváme OKD a je to spojeno s tím, že zaměstnává velice hodně zaměstnanců, jedná se o miliardové sumy, které by mohly zatížit státní rozpočet. Ale kdo si zde vzpomene na desítky menších firem, které byly zašantročeny, které byly rozkradeny, které skončily? Kolik tisíc zaměstnanců přišlo o svoji práci? To jsou všechno problémy, které tady dneska nezaznívají, nejsou základním tématem.

Přesto si dovedu a dovolím připomenout návrh poslanců Komunistické strany Čech a Moravy na nepromlčitelnost zločinu privatizace. Já si myslím, že jako poslanci máme ten dluh vůči české zemi, abychom umožnili části orgánů v trestním řízení se těmito věcmi zabývat, protože všichni vidíme, že i po dvaceti letech vyplouvají na povrch nové skutečnosti, které by nás mohly opravňovat zahájit znovu šetření a řízení, jak to vlastně tehdy bylo v těch tisících podnicích, které špatně skončily. A pokud neumožníme tímto zákonem, který v této Sněmovně je zaparkován, se tímto zabývat, tak promlčecí lhůty budou hrát ve prospěch těch, co to způsobili.

Nyní mi dovolte konkrétně k projednávanému bodu OKD. Zaznělo tady, kdo za to může. Zazněly tady výtky a výhrady. Já se pokusím ve svém vystoupení upozornit na problémy, které jsou před námi. Problém, který je před námi, je nefunkčnost kolektivního vyjednávání. Je všeobecným tajemstvím na Ostravsku, že u kolektivní smlouvy, která byla podepsána managementem OKD s odboráři, již v době podpisu management věděl, že ji není schopen plnit, a přesto ji podepsal bez jakéhokoliv trestu a bez jakékoliv obavy. Toto je varování pro odborové hnutí: dejte si na to pozor, když budete sepisovat kolektivní smlouvy, abyste si pohlídali, že to, co je tam napsáno, je vlastník schopen plnit. Dneska můžou odboráři OKD pouze zpytovat svědomí a naděje, které vkládali, když se ukázalo, jaké má OKD problémy.

Druhý problém je ten, který historicky byl spojován s funkcí Fondu národního majetku, už to tady zaznělo, nebudu to opakovat. Formou privatizace, která byla přijata, jsme se dostali do stavu, kdy majetky v řádech miliard, které kdyby se prodávaly jednotlivě, jak tady také zaznělo, by měly podstatně větší hodnotu, než když se vzala akciová hodnota momentálně na trhu a z té se vycházelo. Ale tyto problémy již tady mí předřečníci zopakovali, a proto se pokusím soustředit na to, co bych rád, aby tato ctěná Sněmovna přijala v rámci usnesení k tomuto bodu.

V systému je zapracován sněmovní dokument pod č. 4663, velice těžko se hledá, protože to je sněmovní dokument, čili si dovolím z tohoto dokumentu citovat a říci, proč navrhuji to, co je v něm napsáno. Mimo jiné jste ho při předešlém projednávání tohoto bodu obdrželi všichni písemně, ale radši ho zopakuji, je mi jasné, že v množství materiálů, které dostáváte, je lehce ztratitelný.

V bodě 1 konstatuje, že se Česká republika dostala díky politickým rozhodnutím, která byla v rozporu s názory široké odborné veřejnosti, akademické obce v oblasti surovin a energetiky a absencí jasné a dlouhodobé surovinové a energetické koncepce, do řady problémů, které umocnila problematická privatizace práva dobývat a obchodovat s naším národním bohatstvím a surovinami, včetně černého a hnědého uhlí. Tento bod rozebírat nebudu, protože kolegové již podrobně hovořili o začátku celého problému OKD, i pan premiér ve své řeči, kterou přednesl minule, o tom obsáhle hovořil. ***

Minulý Nahoru Další