PČR, PS 2013-2017 | 54. schůze
Minulý Dolů Další

(11.40 hodin)
(pokračuje Stanjura)

A třetí věc. Vy jste říkal - devět staveb dostalo výjimku. Ale těch staveb mělo dostat výjimku deset. Pan ministr velmi dobře ví, o čem mluvím. Prodloužená Rudná, klíčová stavba v Moravskoslezském kraji. Jsme pořád na stejném bodě, na jakém jsme byli před přijetím té novely. Já jsem vás opakovaně žádal, abyste nařízením vlády, třeba druhým, využili zákon pro tu desátou stavbu. Vy sám osobně jste mi slíbil, že tam bude všech deset staveb, před projednáváním tohoto zákona. Byly nás tam desítky, takže to všichni víme. A Ministerstvo dopravy - a proto říkám, že to není vaše práce - z pro mě nepochopitelných důvodů rozhodlo, že tu desátou stavbu tam nezařadí. Důvod prý byl ten, aby neohrozili těch devět. No dobře, tomu ještě bych rozuměl, že to není v jednom nařízení vlády. Ale proč jste už dávno nevydali druhé nařízení vlády, aby tam podle důvodové zprávy byla i ta desátá stavba? (Předsedající upozorňuje na čas.)

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Děkuji. Nyní vystoupí pan poslanec Jan Zahradník a připraví se pan poslanec Josef Uhlík. Prosím.

Poslanec Jan Zahradník: Vážený pane místopředsedo, já bych se chtěl vyjádřit k tomu, co říkal pan ministr. Když tedy je ta frekvence podání občanských sdružení ad hoc vzniklých disponujících dvěma sty podpisy tak nízká, vlastně jedno promile dá se říci, tak proč nezvážit myšlenku nějak v tom zákoně přesněji specifikovat tento institut, proč ho tam tedy držet v této podobě, proč tam držet tuhle věc a zdali nepřemýšlet o tom, nahradit to jinak vymezeným institutem, který by občanům také dal možnost vyjádřit, aniž by byli členy nějaké té historické ekologické organizace, který by daleko přesněji vázal jejich kapacitu stěžovací k místu, ve kterém se ten daný záměr realizuje.

Čili tady bych chtěl upozornit jen na to, že možná i odborná kapacita ministerstva by v tom mohla být pomocná, kdybychom se mohli někteří, kterým nám na tom záleží, spojit s některými vašimi odborníky a zkusit vymyslet znění toho paragrafu tak, aby tenhle aspekt tam byl lépe zohledněn.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Já vám děkuji. Dnes s náhradní kartou číslo 15 bude hlasovat pan poslanec Radim Fiala.

Nyní tedy žádám pana poslance Josefa Uhlíka s jeho faktickou poznámkou. Prosím.

Poslanec Josef Uhlík: Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, já bych se vyjádřil k předloženému zákonu jako zpravodaj stavebního zákona. Předlohu vítám a tímto děkuji panu ministrovi, že dodržel slovo. Jak jsme projednávali stavební zákon v prvním čtení, což bylo 26. října, tak přislíbil, že novela EIA bude v lednu, a tak učinil. A právě taky budu apelovat z tohoto místa na své kolegy, že tím, že je slib splněn, odlehčíme stavebnímu zákonu. A jak už tady bylo řečeno, pozměňující návrhy - a je více než dvě stě - budeme projednávat teď 8. 2. na výboru veřejné správy, že by se mohlo ulehčit tím, že pozměňující návrhy, které se týkají právě novely EIA, by mohly být přesunuty na projednávání konkrétně tohoto zákona a nemusely by se projednávat ve stavebním zákonu. Ale to samozřejmě záleží na každém z nás, kteří jsme tam ty pozměňováky dali. Takže to jen takový apel. Děkuji.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Já vám také děkuji. Nyní tedy řádně přihlášený pan poslanec Urban. Prosím.

Poslanec Milan Urban: Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, já bych se chtěl při této příležitosti dívat dopředu a trochu smířlivě za předpokladu, že ty barikády na obou stranách se začnou zmenšovat a začneme se trochu poslouchat. A teď nemyslím barikády, které bych budoval já a pan ministr, ale myslím v tom světě tak trochu jakoby hospodářsko-ekologickém, jestli bych si mohl dovolit to tak nazvat.

Naši zemi jistě čeká modernizace jednotlivých odvětví. A bavíme se tady na obou barikádách např. o energetice. Každý má možná trochu jiné vize, jak by měla vypadat energetika budoucnosti. Ale i kdyby se naplnila jakákoli vize, i když nakonec myslím, že to bude muset být nějaká, na které se dohodneme, která bude rozumná, hospodářsky výhodná, přinese zlepšení životního prostředí a bude sociálně únosná, tak i kdyby to byla jakákoliv, tak bude bez debaty vyžadovat velmi zásadní investice do energetiky. A jestliže mluvím o investicích, tak aby mohly být realizovány v nějakém rozumném čase, tak k tomu potřebujeme mít systém, který to dokáže nějak úředně zpracovat tak, aby to vyhovovalo všem společenským požadavkům včetně životního prostředí, ale aby bylo realistické takové investice plánovat, aby mohly mít i své návratnosti.

Myslím si, že jsme si teď vyzkoušeli na té dopravě, na dopravní infrastruktuře, že to není tak snadné. A jakoby ve stínu jsou investice v energetice. Ony probíhají, ale probíhají velmi těžce. Například z mnoha důvodů odborných, které tady nechci rozvádět, měníme vysokonapěťovou síť z 200 kV na 400 kV ve stejné trase. Víte, jak dlouho trvá vyměnit 200 kV na 400 kV ve stejné trase? Deset let! Je to normální? Jak jsme se svázali do nějakého kozelce nebo do nějaké svěrací kazajky pravděpodobně trochu sami s přispěním Evropské unie? Dovedete si představit, co by to znamenalo, stavět nějaké nové trasy? To je pro každého téměř nepředstavitelná záležitost.

My tady jsme v období, kdy energetika je v rámci zemí Evropské unie více provázaná. Řešili jsme v energetice spoustu situací, které byly dramatické pro české občany a český průmysl z hlediska investic, které uplatnili někteří sousedé, mám na mysli zvláště Německo, mám na mysli období, kdy oni výraznou část svých energetických zdrojů nahradili větrnými či solárními elektrárnami, které jsou závislé na počasí, tedy když fouká a hodně svítí, tak ta elektrická energie jde tou cestou nejmenšího odporu podle fyzikálního zákona, a tedy když se má tato elektrická energie v Německu dostat ze severu na jih, tak jde přes Českou republiku a ohrožuje stabilitu sítě v České republice. My jsme k tomu nuceni investovat z peněz příslušné firmy, tedy České přenosové soustavy, což je firma stoprocentně vlastněná státem, zaplať pánbůh za to, velké peníze do toho, abychom takové situace zvládli, abychom byli schopni udržet energetickou síť v nějaké rovnováze. I některé z těchto investic vyžadují posouzení vlivu na životní prostředí, tzn. EIA, a samozřejmě s provázaností na stavební zákon je nezbytné a důležité, aby to harmonizovalo. Chceme stavět další blok v Dukovanech či v Temelíně, což se neobejde bez toho, že bychom investovali do sítí, které souvisí s vyvedením této elektřiny z příslušných jaderných elektráren. ***

Minulý Nahoru Další