PČR, PS 2013-2017 | 50. schůze
Minulý Dolů Další

(11.40 hodin)
(pokračuje Sobotka)

Dalším příkladem toho, že řešíme kostlivce ve skříni a dluhy minulosti, je i současná situace v České exportní bance. Řešíme situaci, kdy postupně tato vláda musí a bude muset financovat ztráty, které vznikly nepodařenými projekty z doby pravicových vlád. Dokud jsme nepřišli my, nikdo se k tomu neodhodlal.

Vláda se snaží aktivně řešit problémy v českém hospodářství, i když je nezpůsobila. Neodsouváme je do budoucna, neschováváme také problémy jenom pod plošnými škrty. V rozpočtu na příští rok se počítá s podporou investic. Já jsem zaznamenal i dnes ráno na tiskové konferenci otázky novinářů ve smyslu toho, že opozice kritizuje vládu, že tam není dostatek peněz na investice v návrhu rozpočtu. Ale celkové kapitálové výdaje se v návrhu rozpočtu zvyšují o 25 miliard korun.

Chci také připomenout, že rozpočet navyšuje výdaje na výzkum, vývoj a inovace celkově o 3,7 miliardy korun. Pamatuji si debatu, která zde byla vedena loni kolem rozpočtu na rok 2016. Tehdy opozice vládu kritizovala za to, že dostatečně nezvyšuje výdaje do oblasti vědy a výzkumu. Vážené poslankyně, vážení poslanci, chci vás ujistit o tom, že došlo k výrazné akceleraci zvyšování výdajů do této oblasti. Myslím, že to je nesmírně potřebné. Jde o budoucnost, jde o to, abychom tady u nás do budoucna měli výroby s vysokou mírou přidané hodnoty, a tady peníze do aplikovaného výzkumu budou velmi potřeba. Takže prokazatelně vláda zvyšuje výdaje na vědu a výzkum o 3,7 miliardy korun.

Velmi často, a to vidíme také v realitě letošního státního rozpočtu, Česká republika má spíše problém s tím, jak investiční prostředky, které jsou ve státním rozpočtu naplánovány, utratit. Už jsem tady mluvil o problémech s projektovou přípravou, ale samozřejmě problém je i samotné veřejné zadávání jako takové. Ten proces je zdlouhavý, existuje tam řada možností, jak tento proces namítat, odvolávat se, komplikovat, tzn. veřejné zadávání je stále ještě úzkým místem z hlediska realizace veřejných investic. Během letošního roku jsme v této souvislosti dostali také řadu varovných signálů a vláda se nepochybně bude zabývat tím, až budeme mít na stole státní závěrečný účet za letošní rok, tak se chceme podrobně zabývat u jednotlivých resortů ministerstev tím, jakým způsobem čerpaly a nečerpaly rozpočtované finanční prostředky, čili chceme se jako vláda významně zaměřit na to, jak se daří jednotlivým rozpočtovým kapitolám, jednotlivým ministrům investiční prostředky z národních a evropských zdrojů skutečně v rámci rozpočtového roku čerpat.

Další zásadou, na které je postaven tento návrh rozpočtu, je snaha o maximálně zdravou kondici veřejných rozpočtů. To znamená, že posilujeme současně investice a některé veřejné výdaje, ale současně stát zbytečně nezadlužujeme. Letos v září Česká republika ve svém hospodaření dosáhla nejlepšího hospodářského výsledku od roku 1993. Přebytek státního rozpočtu přesáhl 80 miliard korun, to znamená, že prorůstová hospodářská politika umožňuje snižovat deficit státního rozpočtu. Pro příští rok, jak už zde bylo řečeno, předpokládáme schodek o 10 miliard korun nižší, než byl plánovaný schodek pro letošní rok, čili předpokládá se schodek v maximální výši 60 miliard korun. Snažíme se snižovat deficit efektivně, tak aby to ale neškodilo společenské soudržnosti, aby na tom nebyli nespravedlivě biti senioři, nemocní, rodiny s dětmi nebo mladí lidé. To je, myslím, velký rozdíl oproti minulé rozpočtové politice, která tady byla za pravicových vlád. Tehdy se sledovala účetní bilance příjmů a výdajů, ale reálně se nehodnotilo, co rozpočet udělá se sociální situací v zemi a s fungováním veřejných služeb. Za necelé tři roky funkčního období této koaliční vlády získalo práci 200 tisíc lidí na trhu práce. Nezaměstnanost se výrazným způsobem snížila. Jsem rád, že k tomu mohla přispět i aktivní politika na trhu práce, že k tomu přispěla podpora nových investic, a dnes u nás máme rekordní podíl lidí, kteří jsou aktivní na trhu práce. Dneska je to 71 %. To je, vážené poslankyně a vážení poslanci, nejvyšší zaměstnanost od roku 1993. Daří se nám snižovat i dlouhodobou nezaměstnanost, nezaměstnanost absolventů a snažíme se podpořit novými projekty i tuzemskou pracovní mobilitu.

Zdůrazňuji to proto, že rozpočet podle mého názoru není jenom účetní cvičení, a je důležité sledovat, jestli rozpočet pomáhá plnit i další důležité hospodářské cíle. A jestliže mluvíme o tom, a já jsem zde zmínil, že letos byl největší přebytek v podzimních měsících od roku 1993 státního rozpočtu, tak je důležité k tomu říci, že byla i současně nejnižší nezaměstnanost, resp. nejvyšší zaměstnanost lidí v naší ekonomice od roku 1993. Čili nejvyšší zaměstnanost, nejvyšší míra zaměstnanosti a vedle toho jeden z nejvyšších přebytků v hospodaření státního rozpočtu.

To, že lidé chodí do práce, má samozřejmě pozitivní dopad na příjmovou, ale také na výdajovou stránku rozpočtu. Díky tomu se nemusíme soustředit na vyplácení podpor v nezaměstnanosti, daří se šetřit peníze na sociálních dávkách, tzn. nevyplácí se tolik sociálních dávek jako v minulosti, a veřejné výdaje se mohou směřovat do dalšího rozvoje, ale také do narovnávání dluhů, které tady zůstaly v minulosti.

Velmi často se mluví o tom, že naše vláda údajně rozhazuje. Chci připomenout, že jsme zdědili celou řadu dluhů, které musíme postupně řešit. Kde se ty dluhy především nacházejí? Je to ve veřejném sektoru, v kvalitě veřejných služeb. Máme obrovský dluh, který s sebou vlečeme, ve školství z hlediska podfinancování regionálního školství, nízkých platů učitelů, vlečeme za sebou dluh ve zdravotnictví, v sociálních službách, ale také v zajištění bezpečnosti a obrany země. Za minulých vlád jsme byli svědky naprosté stagnace ve školách, v nemocnicích, v péči pro seniory, ale také ve fungování úřadů práce, také v tom, jak vypadala podpora pro hasičské sbory, sociální služby nebo pro lidi se zdravotním postižením. Ta dlouhodobá stagnace, podfinancování přirozeně vedly k úpadku, vedly k personálním krizím, tzn. k dalšímu zhoršení dostupnosti a kvality veřejných služeb. Vidíme to výrazně dnes především ve zdravotnictví, kde se potýkáme s velkým tlakem na zdravotní personál, který zůstal pracovat v nemocnicích, na lékaře a zdravotní sestry, ale vidíme to dnes také ve školství, kde za ty platy, které jsme ve školství zdědili, je velmi obtížné udržet kvalitní učitele a kvalitní učitelky v systému našeho veřejného školství.

Vážené poslankyně, vážení poslanci, vláda té situaci pouze trpně nepřihlíží, ale snažíme se reagovat aktivně, tzn. že v tom státním rozpočtu, který máte před sebou pro rok 2017, počítáme s výrazným navýšením platů učitelů v regionálních školách, na základních školách, ve středních školách. Počítáme i díky tomu, že stát přispívá na vyšší platby za státní pojištěnce, tak počítáme s navýšením platů lékařů a sester od 1. ledna příštího roku. Rostou také platy dalších zaměstnanců veřejného sektoru, hasičů, policistů, lidí, kteří pracují v sociálních službách, nepedagogického personálu ve školách.

To, co bych rád také zdůraznil ještě v rámci svého vystoupení, je to, že zvyšujeme výdaje na bezpečnost a obranu celkově o téměř 9 miliard korun. To rozhodně není zanedbatelná částka. Když se podíváte na priority rozpočtu, tak to, že 9 miliard korun jde navíc na obranu a na vnitro, 4,7 miliardy korun navýšení pro Ministerstvo obrany, 4,2 miliardy korun navýšení pro rozpočet resortu Ministerstva vnitra, tak jasně dokladuje, že bezpečnost a obrana jsou reálnou prioritou vlády. Opět můžeme zaznamenat debatu. Vím, že někteří opoziční poslanci říkají: Měli byste na obranu přidat více peněz, je složitá mezinárodní situace, měli bychom rychleji plnit své závazky, které máme v rámci NATO. Chtěl bych jenom upozornit na problém, který je, a to je naše schopnost tyto narozpočtované finanční prostředky utratit. Já myslím, že ta diskuse, tu diskusi je potřeba poměřovat s tím, jaká je reálná schopnost např. Ministerstva obrany realizovat akvizice, které souvisí se zlepšením vyzbrojení naší armády. Já chci přivítat to, že se nám daří proces lidských akvizic, to znamená, že se začalo dařit doplňovat armádu o nové příslušníky, daří se doplňovat policii a hasiče o nové příslušníky. Ale pokud jde o ty velké investice z hlediska vybavení armády, tak ten proces je bohužel velmi zdlouhavý a navýšení, jenom mechanické navýšení finančních prostředků nevyřeší problém pomalého nákupu vybavení v rámci armády.***

Minulý Nahoru Další