PČR, PS 2013-2017 | 50. schůze
Minulý Dolů Další

(14.50 hodin)
(pokračuje Klán)

Druhý faktor, který hraje v Rakousku určitou roli, je, že je tam podána ústavní stížnost kvůli malým provozovatelům. Právě malí provozovatelé - malé hospody - tam protestovali proti úplnému zákazu. Právě proto, že úplný zákaz, opět se dostávám na začátek, úplný zákaz kouření, tedy úplná regulace povede k tomu, že na malých provozovnách na malých vesnicích se to stejně nebude dodržovat, tedy bude platit takzvaný formální zákaz. My řekneme: Ano, zakážeme kouřit. Dobře. Já to samozřejmě reflektuji, plně podporuji, jsem nekuřák, mně to nevadí. Ale na malých vesnicích, a umím si to z reality představit, to bude pouze formální zákaz.

Už v dnešní době dochází k zajímavému jevu. Provozovatelé hospod, kam chodí třeba deset lidí denně, a jsou to kuřáci, kteří si tu cigaretu zapálí u piva nebo u karet, tak to vede k tomu, že se z hospod stávají uzavřené společnosti, tedy kluby. Ať ten klub nazveme jakkoli, a už jsem to tady říkal také mnohokrát, ať je to šipkařský klub, klub přátel šachu, klub Člověče, nezlob se, Maxipsa Fíka a dalších, jakkoli ten klub nazveme, tak na něj se, dámy a pánové, zákaz kouření nevztahuje. A když jsem se na to ptal předkladatelů tohoto zákona, jak to bude v případě klubů, tak mi bylo odpovězeno: Víte, pane poslanče, on zákon nedokáže postihnout všechno. A jsme zpátky u té podrobné regulace. Zákon skutečně nedokáže postihnout všechno. Takže pokud zakážeme kouření v těchto malých provozovnách, tak se z toho udělá klub, všichni dostanou vstupní karty, nebo členské karty, nebo vstupní čip, a bude se tam vesele kouřit stejně dál. Takže to vedeme, jak se říká, od ničeho k ničemu a výsledek je v tomto případě absolutní nula.

Proto se kloním k modelům, které fungují v okolních státech, to znamená Rakousko a zejména také Slovensko.

Když se podíváme na případ Rakouska, tak Rakousko tam má úpravu udělanou tak, že provozovny do 60 m2 si mohou zvolit, zda budou plně kuřácké, nebo nekuřácké. Dává se tam určitá liberace. Provozovny mezi 60 a 80 m2, pokud nedokážou nějakým způsobem ukázat, že mohou přestavět tu provozovnu, tak si mohou také vybrat. A ty, co jsou nad, si mohou zřídit stavebně oddělenou kuřárnu.

Já jsem proto připravil svůj pozměňovací návrh, který právě reflektuje tento současný stav v Rakousku, který tam stále platí. A i když tam bude platit, třeba nebude, to nedokážu odhadnout, úplný zákaz kouření právě v provozovnách stravovacího zařízení, tak tam stejně bude platit výjimka pro hotely. Na to pozor. Takže se stejně nejedná o úplný zákaz. To abychom potom tady v diskusi mohli pokračovat, abychom si přesně rozuměli.

Takže můj pozměňovací návrh po vzoru Rakouska bude znít - písmeno k) bude tedy nově znít: Ve vnitřním prostoru provozovny stravovacích služeb s výjimkou provozoven, u nichž je podlahová plocha určená pro návštěvníky menší než 60 m2, v takovém případě se vlastník nebo provozovatel takové provozovny může rozhodnout, zda provozovna bude kuřácká, nebo nekuřácká, a je povinen tuto skutečnost uvést podle § 10 písm. b) tohoto zákona. Je-li podlahová plocha určená pro návštěvníky větší než 60 m2, je provozovatel nebo vlastník povinen postupovat podle § 10. Abychom si rozuměli, co znamená § 10, tak to znamená, že si bude moci zřídit stavebně oddělenou kuřárnu. Bude moci! Pokud to neudělá, bude mít naprosto ryze nekuřácké zařízení. To samé mám ve své podstatě u druhého pozměňovacího návrhu, pouze tam dávám 80 m2. Je to naprosto stejné. Je to prostě typický příklad rakouského modelu.

Pokud jde o další pozměňovací návrh, ten tentokrát reflektuje určitým způsobem slovenský model. Na Slovensku jsem se byl také podívat, stejně jako v Rakousku, jak jim to tam funguje. A slovenský model mě poměrně zaujal. On je naprosto jednoduchý a poměrně jasný. Byl jsem v jedné restauraci, která se tvářila, že je ryze nekuřácká. Když jsem se jich zeptal, jak to tady mají se zákazem kouření, tak mi řekli: Ano, tady je zákaz kouření do 21 hodin v celé této provozovně. V 21 hodin se zavírá kuchyně a z této části se stává uzavřená část a vepředu je bar. A v tom baru se může kouřit.

Nicméně slovenský model říká i něco jiného, to znamená, že vlastně když vejdete do provozovny stravovacího zařízení, tak první část musí být nekuřácká. Ve zbytku si provozovatel klidně může zřídit kuřárnu. Pak jsem byl na Slovensku samozřejmě v další restauraci, kde to řešili tím způsobem, že když jste přišli dovnitř, tak právě první část byla nekuřácká a kuřáckou část měli nahoře na balkonku, takhle jako je u nás foyer, prostě měli to v prvním patře. Další možnost řešení. Kouř samozřejmě nekuřáky vůbec neobtěžoval a kuřáci, pokud chtěli, šli si nahoru. Takže to také dává určitý smysl. A je to zase zajímavý typ regulace. A je to regulace, která je jasně daná a je poměrně i kontrolovatelná.

Další můj pozměňovací návrh bude znít: Ve vnitřním prostoru provozovny stravovacích služeb s výjimkou těch provozoven, které mají pro nekuřáky vyhrazených nejméně 50 % z plochy prostoru provozovny určené pro návštěvníky a je stavebně oddělená od části pro kuřáky tak, aby do prostoru vyhrazeného pro nekuřáky nepronikaly škodlivé látky z tabákových výrobků. Prostor pro nekuřáky musí být umístěný jako první při vstupu do provozovny stravovacích služeb. Je to přesně určitým způsobem překopírováno a implementováno na náš právní řád, tak jak je to uvedeno na Slovensku.

Ještě vám tady řeknu další postřeh, tentokrát z našich končin, a týká se právě úplného zákazu kouření. Já často, neříkám, že úplně často, ale občas chodím zde do restaurací v Praze. A chodil jsem do jedné nejmenované restaurace, která byla kuřácká, resp. měla stavebně oddělené prostory. První část byla kuřácká, což mi vadilo, takže bych preferoval právě tuto variantu, kdy první část by byla nekuřácká, ale budiž. Najednou jsem zjistil, že se z té provozovny stala ryze nekuřácká restaurace. A když jsem se ptal provozovatele, resp. majitele, toho, kdo tam byl, co je k tomu vedlo, tak kromě toho, že to teď nějakým způsobem opravovali, tak je k tomu vedlo, že my tady budeme schvalovat úplný zákaz kouření. A zároveň mi bylo řečeno, že tady v Praze je to přeci jenom běžný jev a tady v Praze existuje poměrně značná fluktuace lidí, hodně se to obměňuje, je tady hodně turistů, takže turisté tam chodí na jídlo, napijí se a odejdou. Na vesnici je to úplně o něčem jiném.

Ale abych se dostal k meritu věci, oni ty kuřáky vyhnali ven před ten vchod, jak mi to bylo řečeno, že by stáli před tím vchodem. A když jsem šel dovnitř, tak jsem se musel prodrat hloučkem těch kuřáků, což mi taky vadilo, protože já jako nekuřák to nemám rád, takže než jsem se prodral dovnitř, tak jsem už byl úplně načichlý. To je jedna věc. Mezitím tam všechno pohazovali na zem, takže znečišťovali veřejné prostranství - to nikoho taky netrápilo -, protože tam popelníky pro ně nebyly vůbec instalovány. A když už jsem došel dovnitř do provozovny stravovacích služeb, tak jsem si sedl za dveře, protože tam byl taky stůl, měli jsme to tam s kolegou Vondráčkem, teď tady nesedí, rezervováno, a když se otvíraly, zavíraly dveře, furt ti kuřáci chodili ven, tak ten kouř nám opět vnikal zpátky do provozovny a opět jsem to tam lidově řečeno čuchal. Takže jsme se opět nikam nedostali. A udělal se úplný zákaz a kuřáci jsou venku a stejně to všechno jde zpátky dovnitř do provozovny.

Takže to je další věc, kterou je potřeba tady zvážit, jakým způsobem tohle to upravovat. Ono je krásné všechno zakázat, šmahem říci, všechno je špatně. Doteď když jsme tady měli naprostou benevolenci, tak uděláme striktně pěkně čáru a řekneme: Nic se dít nebude. Prostě všichni přestanou kouřit. A vždyť to taky není pravda.

Zahraniční zkušenosti říkají, že samozřejmě se jde dobrou cestou, že kouření škodí zdraví, ale v tom zahraničí chtěli, aby se samozřejmě snížil počet konzumentů tabákových výrobků. A najednou se přišlo na to, že když se tohle zavedlo, tenhle zákaz, tak počet konzumentů neklesl. Tady říkám, že nepopírám preventivní jaksi tuhletu věc, že to bude snižovat ten počet. Jenomže my v současné chvíli musíme společnost trošku vychovávat. A podle mě jsou nejlepší částečné regulace. Částečné regulace, aby si na to společnost zvykla. Ta si na to musí nejdříve zvykat, jinak to bude pouze formalita. ***

Minulý Nahoru Další