PČR, PS 2013-2017 | 50. schůze
Minulý Dolů Další

(12.40 hodin)

Poslanec Stanislav Grospič: Já ji myslím nezneužiji. A dovedu si reálně prakticky představit, že člen Evropské komise musí primárně také samozřejmě vyjadřovat politiku Evropské komise, ale od toho je koneckonců ten klíč, kdy každý členský stát Evropské komise deleguje svého komisaře do této Evropské komise proto, aby mimo jiné také zohledňoval i zájmy toho státu, za který je tam vyslán. A to je ten základní klíč této otázky. A pokud tady padla otázka třeba smlouvy TTIP, tak samozřejmě by mě zajímalo, jak dalece tato jednání pokročila, nebo jak dalece jsou tato jednání mrtvá.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji. Nyní pan ministr Stropnický, poté ještě jednou pan poslanec Benešík. Prosím tedy opravdu ... Na faktickou poznámku, pane ministře, jsou ano dvě minuty. Faktická poznámka reaguje na průběh rozpravy. Prosím, pane ministře.

Ministr obrany ČR Martin Stropnický: Děkuji, pane předsedající. Vážené kolegyně, vážení kolegové, pokusím se to stihnout. Já jsem rád, že tady zaznělo od paní eurokomisařky, co tady zaznělo. Tím myslím především to, že EU nejsou jenom strukturální fondy. Možná že bychom si měli konečně připustit, že my jsme EU. A vzpomeňme si na naši rétoriku a vzpomeňme si vůbec na ty předpřístupové pohovory nebo na ta vyjednávání. On po nás nikdo neprahnul, přátelé. Dalo to strašnou práci a nakonec ta práce byla korunována úspěchem, jakkoli jsme říkali, že se rozpustíme jako kostka cukru, jakkoli jsme říkali, že to Evropě osladíme, jakkoli jsme ji různě přes tlumočníky a chatrnou angličtinou poučovali, co má Evropská unie dělat.

I to, že naše členství nemá alternativu, častá fráze, která se v souvislosti s naším členstvím v EU objevuje, mi přijde docela půvabná. Je to, jako kdyby si člověk odvedl nevěstu k oltáři a tam řekl: Ano, beru si tě, protože jsem nikoho lepšího neschrastil. To mně přijde docela zvláštní. Je nedokonalá. Samozřejmě. Evropská unie je nedokonalá, jako my jsme nedokonalí, možná zde s několika výjimkami, jako svět je nedokonalý. Ale snad naší ambicí, a nutnou ambicí, je, abychom maximálně přispěli k tomu, aby se lepšila, abychom získávali spojence pro své rozumné návrhy, abychom byli schopni je získávat a abychom byli vůbec schopni je formulovat a definovat. Já doufám, že taková je pozice České republiky jako aktivního člena Evropské unie, protože bych hrozně nerad, abychom chtěli být nějakým samostatným, takzvaně samostatným sultanátem. To bych skutečně nerad. A rád bych, když někdo říká Evropské unii ne - tak čemu říká ano? Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Poslední faktická poznámka pana poslance Benešíka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.

Poslanec Ondřej Benešík: Vážený pane místopředsedo, dámy a pánové, vážení členové vlády, paní eurokomisařko. Prostřednictvím pana předsedajícího k panu kolegovi Grospičovi. Opravdu bylo by dobré, abychom se předtím, než řešíme takovou diskusi, seznámili s tím, kdo za co odpovídá, kdo nese jakou odpovědnost. Zájmy občanů České republiky v institucích Evropské unie hájí především premiér na Evropské radě - koneckonců měli jsme s ním předtím, a proto jsme se i zdrželi v tomto jednání, před Evropskou radou výbor pro evropské záležitosti -, a ministři na radě ministrů neboli na Radě Evropské unie, kde zasedá 12 formací. Skutečně to tak je. Zájmy občanů má hájit Evropský parlament a zájmy unie jako celku Evropská komise. Tak je to prostě rozdělené, tak by to mělo být. Čili tvrdit, že eurokomisařka vyslaná Českou republikou, nebo švédská eurokomisařka vyslaná Švédským královstvím má hájit Švédské království, a česká eurokomisařka má hájit Českou republiku, skutečně neodpovídá realitě.

Omlouvám se za tuto politologickou vložku, ale považoval jsem ji v této diskusi za důležitou. Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Vrátíme se do rozpravy vystoupením s přednostním právem pana předsedy Petra Fialy. Pane předsedo, máte slovo.

Poslanec Petr Fiala: Děkuji. Dámy a pánové, vážená paní eurokomisařko, já jsem samozřejmě také nevěděl, s čím a proč zde chce paní komisařka Jourová vystupovat. Úplně jasné mi to není ani po jejím vystoupení. Snad by se to dalo chápat jenom tak, že Evropská komise dala komisařům zadání, ať vystoupí v národních parlamentech s předem připravenou jakousi reklamou na to, co Evropská unie dělá a co dělá Evropská komise. Jinak si to vysvětlit nedovedu.

Slyšeli jsme tu, a já musím říct, že jsem z toho opravdu zklamán, velké množství frází v jakémsi eurojazyku, které lze těžko sledovat. Myslím, že míra obecnosti, se kterou tady vystoupila paní komisařka Jourová, byla vyšší, než když o evropských záležitostech mluví pan premiér, a ten dosahuje vysoké míry obecnosti.

Já jsem si z toho odnesl pár poznatků, za které jsem rád, například, že člen Evropské komise může svobodně projevit svůj názor a nic se mu nestane, to je opravdu dobré. Dále jsem si z toho odnesl pobídku, abychom konstruktivně kritizovali a pozitivně se dívali na ty věci. To samozřejmě děláme. Pak jsem se třeba dozvěděl, že je tu problém s migrací, že ten problém musíme řešit celoevropsky, že musíme hledat řešení a ať se zapojíme do té celoevropské debaty. Tak já vás ujišťuji, že do té celoevropské debaty se samozřejmě zapojujeme, ale že ta debata probíhá i docela konkrétně, a možná bychom se raději měli bavit o těch konkrétnostech.

A abych se nedržel té vámi zvolené formy a nezůstával pouze na povrchu a u obecných výhrad, tak vám ukážu na vašem portfoliu, kde si myslím, že Evropská komise, a tedy i Evropská unie, jde špatným směrem, a co jí vytýkáme. A chci jasně zdůraznit a několikrát to budu podtrhovat a opakovat, že když někdo kritizuje současný směr Evropské unie a evropské integrace, tak to zdaleka neznamená, že nechce být v Evropské unii, že ji chce rozbít, že má nějakou jinou alternativu. Ne. My jenom opakovaně a dlouhodobě říkáme, že Evropskou unii je potřeba reformovat, že se nevyvíjí dobrým směrem. A teď nám bohužel, bohužel vývoj dává za pravdu.

Ale když se podívám na to, co vy řešíte v rámci svého portfolia jako členka Evropské komise, tak mám hned příklad toho, co by se v Evropě nemělo dělat. Vy jste řekla: Mým hlavním tématem a prioritou je vznik úřadu evropského prokurátora. A já spolu s mnoha jinými lidmi v Evropě, mnoha parlamenty a zeměmi mám názor, že taková instituce je úplně zbytečná, jenom zkomplikuje institucionální strukturu Evropské unie, že pro to nejsou v Evropě podmínky, že je to další oslabení pravomocí národních států, a hlavně je to příklad směru, kterým se v Evropě nemá postupovat. Máme jednotku EU pro justiční spolupráci, máme Evropský policejní úřad, máme Evropský úřad pro boj proti podvodům. A najednou řekneme no, tyto úřady to nezvládají, ony možná nemají dost kompetencí nebo tam něco nefunguje, takže řešení je, že zřídíme další úřad. To je přesně ta špatná cesta, kterou Evropská komise nemá jít a která vede k tomu, že lidé v evropských zemích se vůči Evropské unii cítí stále více odcizeni. Záměrně tu používám tento v podstatě hlavně levicí oblíbený pojem. Ano, jsou odcizeni. A budou i nadále. Protože nemáte pravdu, paní komisařko, ani v tom, že v Evropě nejsou zbytečné regulace. Samozřejmě že jsou. A nemusíme se bavit o žárovkách, můžeme se bavit o desítkách dalších příkladů, kterými teď nechci zdržovat, ale které vám klidně předložím, kde Evropská unie reguluje úplné nesmysly do posledního detailu. A samozřejmě i to vyvolává nespokojenost a kritiku lidí. ***

Minulý Nahoru Další