PČR, PS 2013-2017 | 50. schůze
Minulý Dolů Další

(14.50 hodin)

Poslankyně Pavla Golasowská: Děkuji. Vážená paní ministryně, interpeluji vás ve věci financování neziskových organizací. Neziskové organizace se každým rokem potýkají s problémem financování. Každý rok žádají o peníze na provoz formou dotačních titulů a už řadu let je situace stejná. Začátek občanského roku je pro mnohé z nich katastrofou, mnohé z nich si berou úvěry, aby mohly zaplatit práci svých zaměstnanců. U těch menších není výjimkou, že zaměstnanci jsou několik měsíců bez mzdy.

Kraje, které finance neziskovkám rozdělují, často argumentují tím, že finance z MPSV pro neziskový sektor přicházejí pozdě a ony je nemohou dříve rozdělit. Proto se vás, paní ministryně, ptám: Je si MPSV vědomo skutečnosti, že neziskovky dostávají finanční dotace každý rok s velkým zpožděním, někdy až dokonce v dubnu či v květnu? A pokud ano, co dělá MPSV k nápravě tohoto systému? Druhá otázka: Jak spolupracuje MPSV s kraji ohledně zajištění financí pro neziskový sektor, aby jeho zaměstnanci a služby nežili v existenční nejistotě? A třetí otázka: Je naděje, že se v příštím roce systém financování pro tuto oblast změní ve prospěch neziskových organizací?

Děkuji za vaše odpovědi.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Děkuji za vaši interpelaci a požádám paní ministryni, aby vám odpověděla. Prosím.

Ministryně práce a sociálních věcí ČR Michaela Marksová: Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, poslankyně a poslanci, ano, my si toho jsme vědomi. Ráda bych připomněla, že ten systém, kdy ty dotace rozdělují samy kraje, je poměrně nový. Byl zaveden až za této vlády. A tady bych teď chtěla zdůraznit, že dřív nešlo vyplatit finanční prostředky dříve, protože se muselo čekat na finanční vypořádání z předchozího roku. Nicméně teď se změnila příslušná vyhláška, která není našeho ministerstva, ale Ministerstva financí, a tam už ta podmínka není. To znamená, že počítáme s tím, že právě už v lednu, nebo pro rok 2017 to vyplatíme zálohově, vyplatíme to během ledna. Samozřejmě jsou tam některé obecné podmínky, které musí být splněny, jako že státní rozpočet na následující rok musí být schválen do konce roku 2016 a že Ministerstvo financí nám ty prostředky zašle včas. Ale to by samozřejmě mělo být splněno každopádně. Děkuji.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Děkuji vám. Táži se, zda paní poslankyně bude mít doplňující otázku. Je to v pořádku, tak děkuji.

A nyní paní poslankyně Chalánková, připraví se paní poslankyně Šánová.

Poslankyně Jitka Chalánková: Vážená paní ministryně. Koncem června jste společně s ředitelem Úřadu pro mezinárodněprávní ochranu dětí pracovně navštívili Norsko a jednali zde s norskou ministryní pro děti a rovné příležitosti Solveig Horne a se zástupci Bufdiru, to jest norského ředitelství pro děti a rodinu. O této skutečnosti jsem se bohužel nedozvěděla ani od vás, ani od doktora Kapitána, ale od norské ministryně Horne, která zjevně vůbec nevidí důvod vaši schůzku tajit.

Chci se vás tedy zeptat za prvé: O čem jste jednala s norskou ministryní? Za druhé: Využila jste této příležitosti a zmínila jste se jí, popřípadě po dohodě se svými ostatními vládními kolegy, o možnosti sjednat bilaterální smlouvu o spolupráci ve věcech péče o děti, jak ji navrhl prezident České republiky? Za třetí: O čem jednal doktor Kapitán s představiteli Bufdiru? A za čtvrté: Nakolik se jednání týkalo případu sourozenců Michalákových?

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Děkuji vám za vaši otázku a požádám paní ministryni o odpověď. Prosím.

Ministryně práce a sociálních věcí ČR Michaela Marksová: Tak já opět děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, poslankyně a poslanci, ano, tato návštěva byla stejná jako jiné moje oficiální návštěvy. To není žádné tajemství, a rozhodně to tajemství opravdu být nemělo. Samozřejmě že předmětem toho jednání byla i kauza rodiny Michalákových.

Co se týče té smlouvy s Norskem, jak jste se vlastně už ptala, nebo jste interpelovala pana premiéra, my se domníváme, že tato smlouva je naprosto nadbytečná, protože nezapomeňte, že Norsko - teď se nepamatuji, jestli od června, nebo od července - přistoupilo k Haagské úmluvě, a tím pádem podle našeho názoru je to dostatečné. A ta bilaterální smlouva, tak jak byla navržena, neměla obdoby s jinou zemí. Je opravdu nadbytečná a to jsme takto i řekli na jednání s panem ministrem Zaorálkem panu prezidentovi.

My jsme se dohodli na tom, že norská strana nám (zprávy?) o případech, které se týkají rodičů, kteří jsou občany České republiky, případně dětí, které jsou občany České republiky, že nám je bude zasílat, což z té norské strany byl pokrok a my jsme to kvitovali jako dobrý základ budoucí spolupráce. Dále jsme znovu zopakovali naše pozice k případu dětí Michalákových a zopakovali jsme tu pozici, která je již obsažena v písemném stanovisku, kterým Česká republika vstoupila do řízení v tomto případě v Norsku. Tam jsme především zdůraznili, že česká strana za prvé nemá relevantní informace o tom, že byla dostatečná práce s biologickou rodinou, a také jsme tam vyjádřili nesouhlas s tím, že rodiče byli zbaveni svých práv.

Já se domnívám, že to je to nejdůležitější. A ty informace nejsou vůbec nové. Myslím, že paní poslankyni Chalánkové jsou dávno známé. Děkuji.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Já vám děkuji. Paní poslankyně se chystá na doplňující otázku. Prosím.

Poslankyně Jitka Chalánková: Chtěla bych paní ministryni poděkovat. Určitě částečně ty odpovědi jsou přínosné. Chtěla bych jenom upozornit, že ta Haagská úmluva, o které jste hovořila, se nevztahuje zpětně na tyto případy, což by byl právě rozdíl od té prezidentské smlouvy. A stejně jako pana premiéra se vás chci zeptat, jestli je tedy možné tento prezidentský návrh smlouvy bez všeho dalšího zveřejnit. To je jedna věc.

Co jste mi pověděla o případu kauzy Michalákových, ano, četla jsem pozici České republiky. Odpověď norské strany u soudu byla, že právo na rodinný život - které se domnívám, že je v tomto případě porušeno - je plně vyřešeno tím, že děti žijí v pěstounských rodinách. To opravdu odporuje mezinárodněprávním úmluvám, kterými je Norsko vázáno. Uvidíme tedy dál. Ten nesouhlas jste vyjádřili pouze ústně, těch možností je víc.

Já chci věřit tomu, že se Česká republika připojí k Evě Michalákové při dalším projednávání tohoto případu u Evropského soudu pro lidská práva, kam bezpochyby tento případ doputuje. (Předsedající: Vás čas.) Děkuji.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Já vám také děkuji, paní poslankyně. Paní ministryně se nechystá odpovědět? Dobře.

V tom případě půjdeme dál a požádám o interpelaci paní poslankyni Šánovou, a připraví se pan poslanec Šidlo. Prosím.

Poslankyně Zuzana Šánová: Dobrý den, vážení přítomní.

Vzhledem k tomu, že v médiích v poslední době opět proběhlo téma diferenciace sazeb pojistného v závislosti na počtu dětí, tak se vás, vážená paní ministryně, chci zeptat, zda jste skutečně přesvědčena o tom, že tato diferenciace je ten pravý nástroj na zvýšení porodnosti v České republice či na podporu rodin s dětmi. Proč se snažíte dle mě zcela iracionálním vynaložením času vašeho i vašich úředníků o něco, co už je v našem právním řádu upraveno, zejména v zákonu o dani z příjmů v § 35 a následujících, kde jsou upraveny slevy na dani a daňová zvýhodnění na děti, a to bez jakékoli diskriminace určitých skupin občanů či rodin? Kde berete tu jistotu, že děti rodičů, které chcete dnes zvýhodnit, budou v budoucnu přispívat právě do našeho důchodového systému? Tato vaše snaha určitě neovlivní ani rodiny s vysokými příjmy. Ostatně tato skupina již požívá výhodu zastropování svých příjmů ve vztahu k důchodovému pojištění, takže je již dnes zvýhodněna právní úpravou spočívající v daňové degresi.

A konečně bezdětní. Skutečně je chcete trestat v případě realizace svého záměru? Uvědomujete si, že tento okruh občanů nečerpá žádné výhody v tomto směru? Nečerpá mateřskou dovolenou, rodičovskou dovolenou, a to ani finančně, ani časově. Zatímco matka se dvěma dětmi čerpá v průměru tři až pět let těchto dovolených, žena bezdětná tuto dobu pracuje a státu odvádí sociální, zdravotní a daně. Nutno na tomto místě podotknout, že ve většině případů není bezdětnost jejich volbou, ale jejich neštěstím.

Můj dotaz zní: Víte již, kolik korun by tento váš nápad stál státní pokladnu? Kdo by jej administroval a zda byste nemusela přijímat další úředníky na své ministerstvo? Děkuji za odpověď. ***

Minulý Nahoru Další