PČR, PS 2013-2017 | 49. schůze
Minulý Dolů Další

(19.00 hodin)
(pokračuje Benda)

Pak mi tam přijde lehoulince minimálně zábavné, jestliže za přestupek lze spolu s pokutou uložit zákaz činnosti do dvou let, zákaz činnosti fyzické osobě do dvou let, jde-li o přestupek podle odstavce 1 písmeno o) nebo p). A teď když si přečteme písmena o) a p), tak písmeno o) říká: někdo, osoba se napije nebo užije jinou návykovou látku, ačkoliv ví, že bude vykonávat činnost, při níž by mohla ohrozit život nebo zdraví svoje nebo jiné osoby nebo poškodit majetek. Máme to zcela běžně v automobilismu. Tam víme, že tohle nebezpečí existuje, tam je zvláštní úprava. Ale tady říkám jakékoliv osobě, která se sama napije, potenciálně by mohla vykonávat nějakou činnost, kde by mohla ohrozit zdraví nebo majetek, ale třeba taky jako vozit kolečko po stavbě nebo něco podobného, a připouštím, že pro tuto osobu dám zase dva roky zákazu činnosti. Já nevím, jestli je to rozmyšlené.

Fakt nevím, jestli je to rozmyšlené, nemluvě už o tom, že to písmeno p), které říká až dva roky zákazu činnosti pro osobu, která se odmítne podrobit orientačnímu vyšetření... Tak například to orientační vyšetření bude na to, jestli nejsem natolik podnapilý, abych musel zaplatit pokutu za jízdu tramvají. Tady se říká, když budu podnapilý natolik, že ohrožuji sebe nebo okolí nebo jiné, nesmím jet ani tramvají, ani vláčkem. Moc tomu nerozumím, ale na to může existovat orientační vyšetření. I to jsem stále ještě schopen pochopit. Ale když se mu odmítnu podrobit, tak nedostanu sankci nějaké pokuty za to, že jsem se... ale můžou mi na dva roky zakázat činnost. A to zřejmě tedy tu činnost, kterou já vykonávám. To není prodej. To je poslancování, advokátování, doktorování. Já nevím, co kdo z nás má za povolání. No to se mi zdá naprosto neadekvátní, aby bylo možné mi zakázat moji činnost za to, že jsem se odmítl podrobit dechovému vyšetření na přítomnost alkoholu nebo jiné návykové látky. To může být v některých speciálních případech, když jsem řidič. Chápu, za volantem nesmím sedět s alkoholem a návykovou látkou. Mám to ale zvlášť upravené v zákoně o podmínkách provozu na pozemních komunikacích, ale nemusím to mít upravené v tomto návrhu zákona a nemusím to mít upravené touto dikcí, která de facto připouští, že jakákoliv činnost mi může být zakázána. Takže tam bych poprosil, abychom se ještě v rámci projednávání na ty sankce podívali.

Teď nechci rozebírat správní delikty právnických a podnikajících právnických osob, protože tam je toho taky hodně, protože pokuty jsou taky mimořádně vysoké. Ale můžeme se bavit o tom, že pokud opravdu dovážím nebo něco porušuji systematicky, ale speciálně u těch fyzických osob se mi zdá strašně neadekvátní jít s takhle vysokými pokutami. Ale samozřejmě každý řekne: je to od nuly až do 150 tisíc. Ale když mám pokutu 150 tisíc, tak se asi nebude vycházet z toho, že mi někdo bude dávat tisíc korun pokutu, to přece nedává smysl.

Takže tady si myslím, že bychom se ještě měli na pokuty podívat a pokusit se i tuto sankční část nějakým způsobem vyčistit.

Čili shrnu-li, navrhnu znovu kuřárny. Bude na této Sněmovně, a budu ji přesvědčovat ve druhém čtení, aby udržela své konzistentní stanovisko a nenechala se ovlivnit. Prosím, abychom v té alkoholové části vyhnali ještě ty některé nelogičnosti, které už byly v minulosti naznačeny mezi tím druhým a třetím čtením, ale které se nepodařilo dotáhnout. A prosím, abychom se důkladně podívali na onu část sankční, abychom nepřehnali sankce a nelikvidovali tím zbytečně lidské životy za v podstatě - upřímně řečeno - poměrně banální přestupky.

Děkuji za pozornost.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Děkuji vám, pane poslanče. Eviduji jednu faktickou poznámku pana poslance Milana Brázdila. (Pokřikování ze sálu.) Já vás prosím, nepokřikujte po sobě.

Poslanec Milan Brázdil: Nebudu zdržovat.

Dámy a pánové, ty paradoxy jsou hrozné. Představte si, tady řekne předkladatel: Normální je nekouřit. Tak víte, co my uděláme? My ty, co kouří, vyženeme ven a vy tam prostě to sneste. Toto není zákon, který mi pomáhá. Jsem nekuřák, zarytý nekuřák. A když někdo řekne, že tady je normální nekouřit, tak musím zase říct, že v této republice je normální pít alkohol. O tom jako lékař letecké nebo záchranky nebo lékař, který chodí k lidem na záchytku, něco vím. To nevyřeší žádný problém.

Znovu tedy jenom dotaz. Je něco uděláno pro mne jako člověka, který je nekuřák, abych jím zůstal i na chodníku, tam ve veřejném prostoru? Řeší něco ten zákon i pro mne, prosím? Děkuji.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Děkuji vám. A nyní řádně přihlášený pan poslanec Petr Bendl. Prosím, pane poslanče.

Poslanec Petr Bendl: Děkuji za slovo. Marek Benda toho řekl opravdu mnoho, mnoho toho, co jsem chtěl říct také, takže to opakovat nebudu. Ale začnu spíš odpovědí svému předřečníkovi. Ten zákon to tam řeší, že třeba kouřící osoba na zastávce od vás v protisměru jízdy může stát od pěti metrů dál a po směru jízdy třicet metrů dál. To tam je napsané, že takto na zastávce vás budou chránit. U nás v obci se tomu budou lidi smát, tak jak to tady naznačoval Marek Benda, protože řada těch věcí, tak jak jsou napsané, bude těžko kontrolovatelná, anebo je vlastně nikdo kontrolovat nebude. Zákon bude platit, ale bude téměř nevymahatelný.

Dílem se tady o tom zmínil i některý z předřečníků, když se ptal, kdo to vlastně bude kontrolovat. Ten zákon si s tím poradil právě tak, že říká, přenáší tu povinnost na toho, kdo to bude kontrolovat, je i ten číšník, který pod téměř likvidační životní sankcí bude povinen toho člověka vyprovodit. A v případě, že tak neudělá, tak asi bude povinen ho někde nahlásit, protože jinak se dopouští správního deliktu, tak jak je tam popsáno. Takže ten zákon vlastně nutí každého, kdo by se nedej bože dozvěděl, že někdo porušuje, například si dá panáka nebo dvanáctistupňové pivo na fotbalovém hřišti nebo objektu, který je součástí fotbalového hřiště, v době, kdy se nehraje, ale vzhledem k tomu, že to je sportoviště určené ke sportovní zábavě, tak je tam v zákoně popsán zákaz pití alkoholu. To znamená, že i v době, kdy se sportoviště nevyužívá a budou si tam chtít udělat třeba členové oddílu nějakou soukromou oslavu a podobně, tak ten zákon je vystavuje nebezpečí, že budou tvrdě sankcionováni za to, že v objektu sportoviště požili alkohol s více jak 4,3 % etanolu nebo si dali něco tvrdšího, než je víno.

Asi nikoho nepřekvapím, když řeknu, že spíš bych prosazoval formu, která se koneckonců prosazuje i sama v České republice, že přibývá restaurací, kde je zakázáno z titulu rozhodnutí majitele nebo vlastníka nebo provozovatele té restaurace, kde je zakázáno kouřit. Prokazatelně těch restaurací přibývá a ti restauratéři se věnují tomu, aby vytvořili dobré nebo čím dál tím lepší prostředí pro ty, kteří se přijdou najíst a obtěžuje je kouření. Ale vytvářejí také prostředí pro ty, kteří se svého zlozvyku zbavit nechtějí, a tak se snaží v rámci svých technických možností tuhle věc vyřešit tím, že třeba vytvoří, vybudují stavebně oddělitelný prostor, kde ti kuřáci mohou být.

Proto bych apeloval na to, pokud už ten prostor někdo má, vytvořil ho a je to prostor bez obsluhy, to znamená, že ani nenutíme nikoho z personálu - ***

Minulý Nahoru Další