PČR, PS 2013-2017 | 44. schůze
Minulý Dolů Další

(10.10 hodin)
(pokračuje Mihola)

Nejsou to rozhodně země, které by byly snad nějak méně tržní, ani země, které by tato opatření posílala na hospodářské dno Evropy. Podotýkám, že nejvíce poukazuji obecně na Německo a Rakousko, ale samozřejmě Francie a další země, nechci je tady všechny vyjmenovávat. I v těchto zemích se k omezení prodejní doby o svátcích a případně dalších dnech nesouhlasně vyjadřují hospodářské komory, ale pokud jsem pátral, ani tam ani jinde jsem se nedopátral nějakého explicitního a hlavně podloženého názoru o dopadu těchto omezení na ekonomiku.

Vlastně je docela zajímavé zamyslet se nad tím, proč naše země plná nákupních center otevřených ve dne, případně i v noci, za uplynulé čtvrtstoletí významně nedotáhla hospodářský náskok většiny západních zemí, kde prodejní dobu omezují často nejen ve státní svátky. O zásadním brzdění ekonomiky to tedy jistě není. Ostatně o svátcích jen málokterá rodina či jednotlivec zůstává doma. Pokud lidé cestují, realizují své aktivity, pak využívají množství služeb, které se na rozvoji ekonomiky podílejí. Omezení prodejní doby o svátcích určitě přivítají prodavači a prodavačky, i s těmi jsem opakovaně hovořil a jejich názor je jednoznačný. I oni mají totiž své rodiny a ty často zdůrazňované argumenty v podobě příplatků, podotýkám často se jedná spíše o den náhradního volna, jsou dostatečnou náhradou asi jen málokomu. Argumenty, proč se myslí pouze na prodavače a ne na lékaře či dopravce, jsou rovněž liché, nebo pouze částečné. Vždyť i v těchto oblastech dopravy nebo medicíny víme, že je o svátcích méně četný provoz. Nemůžete využívat všech služeb naplno jako ve všední den, to prostě není pravda a lehce se to dá zjistit. Pouze nejnutnější případy. A taky se to netýká všech obchodů a už vůbec ne benzínek, takže hlady nikdo neumře, svět se nezastaví a nezhasne.

Situace současné Evropy nás nutí se hlouběji zamýšlet a ohlížet se po našich kořenech, historii, kultuře a identitě. Kdy si tuto kulturu, významné dějinné okamžiky a osobnosti chceme připomínat vlastně více než právě o svátcích? Pokud o tom pochybujeme a chceme se soustředit pouze na ekonomiku, pak bychom mohli navrhnout, ať se tady tyto sváteční dny škrtnou úplně. Jsem ale přesvědčen, že svátky mají v naší společnosti své místo a měly by být dobře odlišitelné od ostatních pracovních dnů.

Základní senátní návrh se týká pouze vybraných osmi svátků. Já jsem od začátku poukazoval na to, že i mně to nebylo úplně dobře srozumitelné a vnímal jsem nad tím i otazníky zvenčí. Svým pozměňovacím návrhem proto vycházím vstříc tady těm, kteří pochybují, proč jenom právě tyto vybrané svátky. Viděl jsem, že ze strany TOP 09 byly takové dotazy a připomínky, tedy i TOP 09 v tuhle chvíli má možnost podpořit pozměňovací návrh, který se týká všech státních svátků.

Předem děkuji za podporu a děkuji také za pozornost.

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji. Eviduji dvě faktické poznámky. S první prosím k mikrofonu pana poslance Petra Fialu. Po něm se připraví pan poslanec Lank. Prosím, máte slovo.

Poslanec Petr Fiala: Děkuji, vážená paní předsedající. Jenom v reakci na to, co říkal pan předseda poslaneckého klubu KDU-ČSL Jiří Mihola k příkladům z jiných zemí a srovnání s jinými zeměmi. Aby tady zazněly všechny argumenty, jak mají.

Samozřejmě že v Německu a dalších zemích západní Evropy podobná regulace existuje, ale je potřeba se podívat na tu tendenci a ta je přesně opačná, než jakou jde Česká republika. V zemích, kde existoval třeba silný vliv církví a silný vliv odborů nebo obou těchto skupin dohromady, což je třeba Německo, existovala dříve poměrně striktní regulace nejenom nedělního prodeje a prodeje o svátcích, ale taky třeba prodejní doby v sobotu, prodejní doby ve všední dny. Mnozí z vás, kteří znáte situaci v Německu třeba ze začátku 90. let, si vzpomenete, že obchody mohly mít otevřeno po šesté, sedmé hodině večerní jenom ve čtvrtek. A co udělalo Německo? Německo začalo velmi významně v posledních letech liberalizovat všechny tyto regulace.

A podobnou cestou jde řada západoevropských zemí. Nebudu připomínat příklad z Maďarska, kde nedávno zrušili zákaz nedělního prodeje, který rok předtím zavedli. Takže když se díváme na zahraniční příklady, tak je potřeba dívat se i na tu tendenci. Česká republika se tímto návrhem vydává přesně opačně. Místo liberalizace, kterou jdou všechny země, které z historických důvodů regulace měly, zavádíme regulaci, aniž pro to existují opravdu vážné důvody. Jenom prosím, když pracujeme s příklady ze zahraničí, tak si všímejte toho, co tam opravdu udělali, jak probíhá veřejná debata, a pak teprve podle toho si třeba z toho berme nějaký příklad a nějaké doporučení. Pokud si chceme vzít příklad z Německa a z podobných zemí, tak musíme spíše podporovat liberalizaci prodeje než její restrikci.

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji. A nyní prosím k mikrofonu pana poslance Lanka. Prosím, máte slovo.

Poslanec Martin Lank: Děkuji za slovo, paní předsedající. Krásné dopoledne, kolegyně, kolegové. Víte mně tady na tom trochu vadí, že tady budeme zase nějakým způsobem kategorizovat zaměstnance. A teď nemluvím o těch, kteří tady už byli zmíněni, což jsou samozřejmě ti hasiči, policisté, lékaři a tak dále. To jsou lidé, které samozřejmě potřebujeme my všichni, aby byli v práci prakticky nonstop. Je to nutnost. Ale zase si říkám, jak k tomu přijdou ti ostatní, kterých se to týká v podstatě taky. Do práce o těch státních svátcích musí. A to jsou třeba ti zmínění pracovníci v pohostinství, ale nejenom v pohostinství, třeba na benzínkách nebo třeba i v médiích. Taky tam musí být. Mluvím z vlastní zkušenosti. A je to proto, abychom se mohli bavit. To není něco, bez čeho bychom nedokázali žít. My budeme v podstatě rozhodovat, kdo si volno zaslouží a kdo ne.

Teď se dostávám k tomu, co mně na tom vadí nejvíc, a to je základní princip. My budeme nařizovat z pozice státu lidem, jak mají trávit volný čas. Nezlobte se na mě, já si myslím, že snad každý z nás si dokáže velice dobře rozhodnout, jak ten volný čas chce strávit, a stát do toho s prominutím nemá co kecat. Děkuji za pozornost.

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji. Nyní prosím s faktickou pana poslance Grospiče. Prosím, máte slovo.

Poslanec Stanislav Grospič: Děkuji, paní místopředsedkyně. Znovu bych chtěl zareagovat, vaším prostřednictvím, na své předřečníky, zejména posledního. Já si myslím, že nejde o žádnou liberalizaci, že liberalizace v tomto smyslu se míjí svým výkladem, že jde o něco úplně jiného. Že pointa tohoto návrhu je také mimo jiné o tom, aby za osmihodinovou pracovní dobu, kterou odvádějí pracovníci i v těchto supermarketech, dostávali odpovídající mzdu, která bude stačit plně k úhradě jejich základních životních potřeb. A pokud nestačí a jsou nuceni pracovat o svátcích a nedělích, pokud jsou nuceni hledat si i jiné zaměstnání, tak potom něco není správně. Ale nespojoval bych to s liberalizací a už vůbec ne s tím, že tímto zákonem budeme někomu ukazovat a říkat, jak má trávit své osobní volno.

Tady jde především o zaměstnance těchto supermarketů, o prodavačky u posledních pokladen, které jsou v podstatě nuceny pracovat i o sobotách a nedělích a svátcích, aby vůbec dosáhly na nějaký odpovídající důstojný příjem. (Potlesk z řad poslanců KSČM.)

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji a nyní prosím s faktickou pana poslance Šrámka. Prosím, máte slovo.

Poslanec Pavel Šrámek: Děkuji za slovo, paní místopředsedkyně. Pane poslanče, nemáte pravdu. Tento zákon prostě neřeší žádné platové podmínky zaměstnanců. Vůbec to neřeší, to prostě není pravda. To je lež, to musím odmítnout. Děkuji.

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: To byly faktické poznámky a nyní prosím k mikrofonu pana poslance Kolovratníka. Prosím, máte slovo. ***

Minulý Nahoru Další