PČR, PS 2013-2017 | 44. schůze
Minulý Dolů Další

(15.10 hodin)

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu Ladislavu Šinclovi jako zpravodaji pro prvé čtení tisku 751 a otevírám obecnou rozpravu. Do té nemám žádnou přihlášku. Vidím předsedu klubu ODS Zbyňka Stanjuru. Prosím, pane předsedo, máte slovo.

Poslanec Zbyněk Stanjura: Děkuji za slovo. Asi nejsem jediný, kdo má pocit deja vu. Já myslím, že se k té debatě vracíme, tak chci jenom připomenout, jak to bylo. Já a můj kolega v rozpočtovém výboru jsme byli jediní, kteří původně nehlasovali pro návrh pana kolegy Šincla. Mám prostě jiný názor. Myslím si, že navržené řešení je špatné. A chtěl bych jenom odcitovat z důvodové zprávy předkladatele, v níž se říká, proč se vlastně ten návrh předkládá: "má napomoci s řešením dlouhodobého systémového problému v sektoru životního pojištění, který je způsoben především současnou, trhem vygenerovanou výší odměn..."

To znamená, ten problém vznikl na trhu. Není černobílý. Na tom trhu jsou minimálně tři skupiny: klienti - a dalším dvěma skupinám, když to řeknu zjednodušeně, pojišťovnám a všem ostatním typům zprostředkovatelů, budu říkat pro zjednodušení makléři. A obě tyto skupiny říkají: My pracujeme pro ty klienty. A podpořte naše stanovisko, protože když budete podporovat naše stanovisko, lépe se staráte o klienty.

Nevím, jestli říct svou skepsi k tomu, že jakýmkoli návrhem zákona zabráníte některým našim spoluobčanům, aby podepsali nevýhodné smlouvy. To se bohužel děje dnes a denně, že mnozí podepisují smlouvy, které by podepisovat neměli. To je ale otázka finanční gramotnosti, zkušenosti, možná konzultace v rodině či mezi přáteli či spolupracovníky. Velmi těžko se to dá odstranit zákonem. A pokud si představíme, a mluvil o tom pan zpravodaj, že projde nějaké znění, tak ten trh si najde cestu jinudy.

Protože jsem absolvoval řadu jednání jak se zástupci pojišťoven, tak se zástupci makléřů, tak oni se vlastně shodují na tom, že ten svůj obchodní vztah založili dobrovolně. A teď jedna z těch skupin chce, abychom to řešili zákonem. Já jsem říkal před půl rokem, nebo kdy to bylo, na rozpočtovém výboru, že to nepovažuji za šťastné, a svůj názor jsem nezměnil. A je dobře, že svůj názor nezměnil ani pan zpravodaj, protože už tehdy říkal "já jsem přesvědčený o tom, že to máme regulovat zákonem" a předkládal několik typů a několik druhů řešení. Ale zkusme si říct, zda ten návrh má nějakou logiku. Proč pět let? Proč ne čtyři? Proč šest? A jak zabráníte tomu, že někdo skutečně podepíše smlouvu, která je pro něj nevýhodná? Opravdu si nemyslím, že opakování debaty... A já se přikláním zejména k tomu, aby byla klidná ta debata, protože kdo si pamatuje i atmosféru některých jednání o tom původním návrhu zákona, tak určitě potvrdí naše slova, že to úplně klidné a věcné nebylo. Ale pokud budeme klást své politické názory a své přesvědčení věcně a klidně, tak se té debaty neobávám a myslím si, že k nějakému výsledku dojdeme.

Mně osobně připadá nejlepší nepřijímat tento zákon. Nechat to tomu trhu, který, jak se píše v důvodové zprávě, vygeneroval tento stav, a on si s tím nějak poradí. Vygeneruje jiný stav. Přece v každém smluvním vztahu každá strana ten smluvní vztah dříve nebo později může ukončit. Záleží jenom na vzájemné vůli, zda v tom obchodním vztahu chci pokračovat, nebo nechci. Tak abychom si pokud možno ušetřili čas a ušetřili opakování té diskuse, protože si myslím, že nic nového do ní nepřineseme, ty názory jsou tady poměrně ostře polarizovány. Já myslím, že ti, kteří byli proti regulacím, jsou proti regulacím nadále, a ti, kteří byli pro regulaci, jsou taky pro regulaci. Jediný rozdíl je, a ten je politický, že původně to byl pozměňující návrh pana poslance Šincla, sice vládního poslance, ale jenom jednoho poslance, kdežto dneska se mu povedlo, nevím jak, že de facto Šinclův návrh je součástí vládního návrhu. Chtěl bych ocenit jeho politickou šikovnost. Ne každému se povede svůj individuální pozměňující návrh přetavit v návrh vlády jako celku.

My jsme svůj názor nezměnili, takže v souladu s naším názorem loni na podzim letos navrhuji zamítnout tento návrh již v prvém čtení.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu poslanci Zbyňku Stanjurovi. Nyní pan poslanec Milan Urban, připraví se k faktické poznámce Jiří Dolejš. Prosím, pane poslanče, máte slovo.

Poslanec Milan Urban: Děkuji, pane místopředsedo, za slovo. Já se chci vyjádřit k hlasování nikoliv s souvislosti s tímto zákonem, ale k hlasování, které proběhlo v souvislosti s vládním návrhem zákona o loteriích, po dohodě s panem místopředsedou, který mi to povolil udělat v rámci této rozpravy. Chci se vyjádřit k hlasování, které se týkalo toho, že má být zrušen ten záměr, který platí dodnes, že kasina nemají být u kostela a u školy. A to je moje přesvědčení, aby to tak bylo, aby to platilo. Bohužel jsem s hrůzou zjistil, že na sjetině tohoto hlasování mám napsáno ano, tedy že bych se snad měl v rozporu se svým zásadním přesvědčením podílet na tom, že by to mělo být zrušeno. Já tedy říkám, že to není můj záměr, a rozhodně proti tomu protestuji, a prosím tedy, aby zápis z tohoto 66. hlasování v souvislosti s tímto vládním návrhem zákona o loteriích na 44. schůzi 13. dubna v 10.56 hodin byl změněn tak, že nesouhlasím s tímto záměrem! Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu poslanci Urbanovi. Bude to jistě ve stenozáznamu uvedeno.

Ještě než dám Jiřímu Dolejšovi slovo, budu konstatovat došlou omluvu kolegy Benešíka od 14.30 do 15.15. Faktická poznámka Jiřího Dolejše, potom faktická poznámka další (poslance Stanjury, který se hlásí). Pan poslanec Jiří Dolejš k faktické poznámce.

Poslanec Jiří Dolejš: Děkuji za slovo. Ono to možná bude lepší, protože kolega Stanjura aspoň bude moct reagovat i na mě, protože moje poznámka byla inspirována jeho expozé, když tady tak melodramaticky vylíčil, jak se nám štěpí politické spektrum na ty, kteří trh milují, a ty, kteří mu nevěří. Já myslím, že takhle to zadání nestojí. Možná v nějaké náboženské sektě, kde se věří na čistý trh a čistý netrh. Ale ve skutečnosti je trh vždycky tak trochu regulován a debata je o tom, jestli dobře, nebo špatně. A k tomu jsme měli dlouhou dobu. Koneckonců podobný návrh zákona tady byl už v minulém volebním období. A to, že se naši koaliční přátelé či nepřátelé dohodli na jakési minimalistické verzi, odráží pouze jejich debatu a my budeme mít nepochybně příležitost si to zopakovat v druhém čtení. Takže nevidím důvod, proč to zamítat, protože poptávka po řešení toho problému tady objektivně je.

Když odcituji, co je v důvodové zprávě, tak se tam tvrdí, že využití samoregulačních opatření, tedy fungování trhu na straně pojišťoven, lze hodnotit jako zcela nedostatečné. Zkrátka na trhu jsou dvě strany. Nabídka a poptávka. A pokud nejsou zrovna ve vyrovnaném vztahu, tak to nepříliš funguje. A můžeme si stokrát říkat, že trh je něco jako voda a ta si najde vždycky cestu. Ale když vypukne povodeň, tak je třeba tomu nějakým způsobem čelit - pochopitelně že efektivním. A já se těším na to, že nejen ta minimalistická dohoda z koaličních řad, ale věcné řešení, které bude fungovat, může vzejít z tohoto návrhu, a pak se teprve ukáže. Ale proč stahovat gatě, když brod je ještě daleko. Já myslím, že ten návrh by šel pustit do dalšího čtení.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji Jiřímu Dolejšovi za dodržení času k faktické poznámce. Nyní pan poslanec Stanjura také k faktické poznámce. ***

Minulý Nahoru Další