PČR, PS 2013-2017 | 39. schůze
Minulý Dolů Další

(16.00 hodin)
(pokračuje Filip)

Děkuji panu předsedovi vlády, děkuji interpelujícím a přejeme k interpelacím na jednotlivé členy vlády, kdy prvním interpelujícím je pan poslanec Ladislav Velebný na ministra vnitra Milana Chovance ve věci Nadačního fondu Generace 21. Prosím pana poslance.

Poslanec Ladislav Velebný: Děkuji za slovo. Vážený pane ministře, v uplynulých dnech do České republiky dorazila první skupina iráckých křesťanů. Proč to připomínám? Protože uprchlíci opravdu existují. Jsou to křesťané především v Iráku. Ti jsou především ohroženi působením různých islamistických teroristických buněk, jako je například Islámský stát. Evropa je ale ignoruje. Místo toho vypisuje kvóty na drtivou většinu muslimů. Vím, že Nadační fond Generace 21 se již dlouhodobě snaží do Česka dostat opravdové a skutečné uprchlíky. Proto se ptám, pane ministře, jak pokračuje přesídlování iráckých křesťanů s Nadačním fondem Generace 21 a zda máte bezpečně zjištěno, že tito lidé jsou opravdu křesťané, křesťané, kteří patří mezi pronásledované a kteří jsou ohroženi na životě. Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu poslanci Velebnému a pan ministr vnitra je jistě připraven na svou odpověď. Prosím, pane ministře, máte slovo.

Ministr vnitra ČR Milan Chovanec: Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, k dotazu pana kolegy Velebného prostřednictvím pana předsedajícího bych uvedl pár základních a zásadních informací. Jedná se o iniciativu ze strany Nadace Gen 21. Podobné iniciativy jsme zaznamenali i u našich partnerů v Polsku na Slovensku, kdy podobný počet křesťanů pocházejících z oblastí dotčených boji byl taktéž tedy v rámci resettlementu, tedy převezení a integrace do společnosti, převezen. My jsme s tímto nadačním fondem vyjednávali velmi dlouho o podmínkách společného memoranda. Jednání nebyla jednoduchá a tady stát byl spíše spolupracujícím subjektem při tomto projektu.

Není možné rozčleňovat lidi podle víry. Toto je jednoznačně křesťanské nadace a Ministerstvo vnitra v této věci provádělo bezpečnostní sken, zdravotní prohlídky, které byly velmi pečlivé. Na druhé straně nadační fond se zavázal téměř ze 100 % uhradit náklady spojené s převozem těchto lidí a s jejich integrací do společnosti. Máte pravdu v tom, že zatím přijela pouze část deseti lidí z této skupiny. Zbytek je v Libanonu a v jiných zemích. Převoz dalších křesťanů z Libanonu se zatím tedy odkládá, a to z důvodu, že nebyly vyřízeny potřebné dokumenty ze strany nadace směrem k libanonskému státu. Tito lidé musí získat výjezdní povolení, protože v mezidobí jim propadla podle všeho krátkodobá víza, která na území Libanonu měli.

Naše bezpečnostní složky udělaly velmi hluboký vhled do integrity těchto lidí, do jejich historie, ztotožnily dokumenty, provedly se pohovory a lze konstatovat, že lidé, kteří přijíždějí, jsou jednostranně ztotožněni, včetně toho, že známe jejich historii a že jsou to lidé, kteří pocházejí z oblasti bojů a kterým opravdu reálně hrozí v zemích původu nebezpečí újmy na zdraví nebo na životě. To lze s absolutní jistotou konstatovat.

Nemyslím si, že do budoucna je možné, abychom nahrazovali imigrační politiku státu těmito projekty. Vidím tento projekt jako projekt pilotní, omezený a nejsem si jist, jestli v budoucnu můžeme masivně k těmto projektům přistupovat.

Je také poctivé říci, že 150 křesťanů, kteří zamířili do Polska v rámci podobného projektu, na území Polska nezůstalo a odebralo se do jiných zemí Evropy, s největší pravděpodobností mířili do těch zemí, kam míří většina migrujících osob z těchto částí světa, a to je Spolková republika Německo a sever Evropy. Na Slovensku jsou zatím několik týdnů a tam ta skupina se drží pohromadě a účastní se integračního programu, včetně intenzivních kurzů slovenštiny. Ti, co přijeli k nám, byli převezeni do rekreačního zařízení už pod správu nadace a v současné době budou probíhat integrační kurzy, tzn. minimum dejme tomu v oblasti práva, český jazyk a další otázky spojené s tím, aby získali potřebné znalosti o České republice.

Já bych si potom dovolil poslance a senátory, tak jak jsme zvyklí, informovat e-mailem o postupu dalších příchozích podle toho, jak se bude dařit vyřizovat potřebné výjezdní dokumenty až do toho počtu 153, tuším, celkem. Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu ministrovi a zeptám se kolegy Velebného - nemá zájem o doplňující otázku. Pokračovat tedy budeme interpelací paní poslankyně Niny Novákové na ministra kultury České republiky Daniela Hermana ve věci ochrany kulturních památek. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.

Poslankyně Nina Nováková: Děkuji za slovo. Dámy a pánové a především vážený pane ministře, jistě se mnou budete souhlasit, že kulturní dědictví naší země tvoří velmi pestrou mozaiku a jedním z kamínků sice ne kvantitou velkých, ale velmi cenných jsou historické hudební nástroje. Všechny tyto nástroje jsou dokladem obrovského řemeslného mistrovství, které může sloužit jako vzor současnosti. Můžeme konstatovat, že zhruba 2 800 těchto historických nástrojů je dnes v péči Národního muzea, ale pak je tady ještě skupina zhruba tisíce hudebních nástrojů, které jsou rozptýleny ve více než sto objektech, kde sice jsou k dispozici, aby je viděla veřejnost, ale na druhé straně v těch sto objektech se o ně stará sto týmů a ty mají různou úroveň péče, kterou mohou poskytnout. Mezi touto tisícovkou nástrojů je více než třetina světově významných.

Já se tedy ptám, pane ministře, jakou garanci ochrany takového křehkého dědictví dává Ministerstvo kultury, když v několika, tuším dvanácti, expertních komisích, které plní roli poradního orgánu ministerstva, není v současné době ani jeden expert na historické hudební nástroje. Domnívám se, že i když je to kvantitou malá část našeho kulturního dědictví, ta péče nesmí být také malá. A není pro mě argument - domnívám se také, že ministerstvo by mělo být proaktivní ve sledování a v metodické pomoci při ochraně těchto historických hudebních nástrojů a že bychom neměli čekat, až si někdo všimne, jako je to na jednom zámku, že se s cenným klavírem zachází jako se stolem v depozitáři, protože je to jenom starý klavír. Takže táži se, pane ministře, jakou garanci dáváte ve vašich expertních skupinách k ochraně těchto historických hudebních nástrojů. Děkuji za slovo.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Hezké dobré odpoledne. Já děkuji paní poslankyni Novákové a poprosím pana ministra kultury Daniela Hermana o odpověď. Prosím, pane ministře.

Ministr kultury ČR Daniel Herman: Děkuji. Vážený pane předsedající, kolegyně, kolegové, vážená paní poslankyně, ochrana movitého kulturního dědictví je podporována z programu Integrovaný systém ochrany movitého kulturního dědictví, zkratka ISO, v následujících podprogramech: ISO A - zabezpečení objektů, v nichž jsou uloženy předměty movitého kulturního dědictví, bezpečnostními systémy a mechanickými zábranami, ISO B - evidence a dokumentace movitého kulturního dědictví, ISO C - výkupy předmětů kulturní hodnoty mimořádného významu a ISO D - preventivní ochrana před nepříznivými vlivy prostředí. Z podprogramu ISO D jsou poskytovány prostředky na vybavení a zkvalitňování restaurátorských, konzervátorských a preparátorských pracovišť, na vybavení depozitářů a stálých expozic muzeí a galerií potřebnou technikou, na vybavení centrálních depozitářů Národního památkového ústavu a na náročné restaurování, konzervování a preparování sbírkových předmětů. Celkově je na programy ISO v rámci rozpočtu Ministerstva kultury v roce 2016 vyčleněno 40 mil. korun. Z toho konkrétně na program ISO D 15 mil. korun. Oproti roku 2015 se jedná o 50procentní nárůst finančních prostředků na tyto programy. ***

Minulý Nahoru Další