PČR, PS 2013-2017 | 39. schůze
Minulý Dolů Další

(16.40 hodin)

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji. Prosím k mikrofonu pana poslance Hovorku s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.

Poslanec Ludvík Hovorka: Děkuji za slovo. Chtěl bych reagovat na pana kolegu zpravodaje. Co tady řekl, je pravda. Informace jsou ve zdravotních pojišťovnách a již dneska si o ně Ministerstvo zdravotnictví a Ministerstvo financí může říct a také říká. Podle zákona tuším 280 ty informace může získávat.

A k tomu, proč se musí stavět nová databáze vedle toho, co již existuje ve zdravotních pojišťovnách, které již řadu těch údajů mají. VZP je připojena k základním registrům od roku 2014. VZP - to je 6 milionů občanů a všechny druhy poskytovatelů péče se všemi léčebnými výkony, které lze z pojištění platit. Nový systém řízení s agendami vedený v souladu se zákonem č. 365/2000 Sb., o informačních systémech veřejné správy, může tedy Ministerstvo zdravotnictví začít testovat a provozovat hned. Stanoví se práva a povinnosti, které souvisejí s vytvářením, užíváním, provozem a rozvojem nově zapojených informačních systémů vedených u ministerstva a světlé zítřky mohou začít. Ale k tomu není třeba budovat úplně novou databázi a spojovat všechny údaje na jednom místě ze všech diagnóz všech pacientů.

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji. A nyní prosím s faktickou pana poslance Opálku. Prosím, máte slovo.

Poslanec Miroslav Opálka: Děkuji, paní místopředsedkyně. Vážení členové vlády, kolegyně, kolegové, chtěl bych reagovat na to, co říkal kolega Hovorka. Víte, on by byl i jednodušší postup. Jenom k němu získat politický souhlas - aby fungovala jedna zdravotní pojišťovna a ta by pak měla všechna data stejně tak, jak je to plánováno. Ale teď nevím, jestli by to nenarazilo na úplně stejný problém, který je tu diskutován. Ta oponentura totiž nemá vůbec, ale vůbec žádný smysl, protože ta jedna pojišťovna by spravovala přesně to, co bude ten nový registr, a to by nám ale nevadilo. Tak proč nám to vadí při tomto materiálu? Tomu nerozumím. (Potlesk poslanců KSČM.)

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji. A nyní prosím k mikrofonu pana poslance Brázdila s řádnou přihláškou. Prosím, máte slovo.

Poslanec Milan Brázdil: Děkuji za slovo. Dámy a pánové, současní někteří, možná budoucí pacienti, chtěl bych se dotknout takovéto oblasti. Možná jste všichni jednou slyšeli názvy rychlovka, záchranka, urgentka, pohotovost, ranvéčko, letecká a podobně. (Hluk a smích zprava.)

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Pane poslanče, moc se omlouvám, ale poprosím pravou stranu, aby na sebe nepokřikovala, protože opravdu ruší. Děkuji.

Poslanec Milan Brázdil: Tohleto jsou všechno termíny, které se týkají přednemocniční neodkladné péče. A během možná třiceti let záchranka prošla jakýmsi vývojem, vývojem od toho, kdy byla organizovaná tak, že vyjížděl lékař na základě nějakého zařvání z okna, vyběhl z okna ARO a běžel k sanitě, pak to přešlo přes okresní záchranky, některé z nich se delimitovaly na územní střediska záchranné služby - to nebylo špatné, to bylo spravované ministerstvem a bylo to podle mého dobře spravované. Pak se ovšem záchranná služba stala krajskými. V současné době tady máme, představte si, 14 pískovišť, 14 krajských záchranných zdravotnických služeb, které si jedou podle svého zřizovatele, podle svého chlebodárce. Kdo jím je? Kraj. Jedna z nich je tedy městská - pražská. A tyto zdravotnické záchranné služby dělají všechno ne stejně, a přitom my si platíme zdravotní daň a chceme pojištění, pardon, chceme tu péči zdravotní, přednemocniční naprosto stejnou a chceme ji i v hromadné havárii, chceme ji prostě kdekoliv, prostě chceme kvalitní přednemocniční neodkladnou péči. Ale ono je tu těch nejenom 14 originálních záchranných služeb, které toto poskytují, ale ony se nedomluví ani v případě ohledání mrtvého.

Mám tady přichystané čtyři pozměňovací návrhy. Jeden z nich se týká ohledání mrtvého. Prosím, snad tu není nikdo, kdo by řekl, že záchranná služba je zřizovaná proto, aby ohledávala mrtvé. Jednoho dne, až vy budete mít zdravotní problém nebo vaše dítě nebo vaše rodina, tak co budete chtít? Aby tam ten lékař byl co nejdřív. Čas hraje velkou roli. Čas prostě do čtyř až šesti minut, pokud nejste, umíráte nebo máte klinickou smrt a jdete biologickou. Čas hraje velkou roli. Jenomže když záchranné služby a lékaři jsou posíláni na ohledání mrtvých dvacet třicet minut daleko od svého výjezdového stanoviště, tak se k vám ta záchranka asi nedostane dobře. A pozor, kraje to řeší každý jinak. Tu máme koronera. Nikdo neví, co to je. Je to jakýsi človíček, který za úplatu, za prachy kraje vyjíždí někam a tam provede konstatování i ohledání mrtvého. Pak tu máme někde, v nemocnici, odjíždí, dokonce lékař vyjede nějakým sanitním vozidlem, nebo bůhví jakým, na místo, provede ohledání. Pak je tu samozřejmě i posádka záchranné služby, rychlá lékařská - tam jde i lékař, a ten to provádí taky, nebo Rendez-Vous auto. No prostě to je špatně.

A já, pane kolego Němečku, mně se dostal teď poslední dobou dopis, nebo toto téma je zvedlé, je to zvedlé Českou lékařskou komorou, je to téma zvedlé záchranáři, lékaři, ne samozřejmě v těch vedoucích funkcích, ti budou proti, ale dostal se mi dopis, že všechno je bezva, že to všechno klape, že to je super, že to tak necháme, protože prostě nic lepšího není. No lepší je. Lepší je tak jako hasiči i policajti, aby byli jednotní, aby to nepodléhalo krajům, aby to byl stejný metr pro všechny, ať jsem v Aši, nebo v Olomouci.

A proto chci závěrem říct, že jsem předložil pozměňovací návrhy, které v podrobné rozpravě načtu. Mimo jiné se týká právě ohledání těla zemřelého v době, kdy k tomu nemůže přijet praktik nebo bůhvíkdo, tak to prostě nepatří záchrance. Doufám, že tu není nikdo, kdo by se mnou polemizoval. Nepatří záchranné službě ohledávání těla zemřelých, patří zachraňování. (S důrazem.)

Děkuji za pozornost. (Slabý potlesk poslanců hnutí ANO.)

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji. A nyní prosím k mikrofonu s faktickou pana poslance Běhounka. Prosím, máte slovo.

Poslanec Jiří Běhounek: Ještě jednou, vážená paní předsedající, členové vlády, dámy a pánové, velice nerad musím konstatovat, ze se sem zatahují záležitosti, které nemají s fungováním zdravotnické záchranné služby žádnou souvislost. Řekněme si jednoznačně, jak ten zákon je, jakým způsobem bylo ohledávání stanoveno, komu bylo určeno a jaké možnosti kraje v rukou mají. Takže prosím, aby si každý uvědomil, že řešíme to, jak se zrovna daří. Týká se to lékařské služby první pomoci nebo dneska LPS a dalších záležitostí. A byl bych velmi rád, kdyby kolega Brázdil navrhl změnu zákona, a ne prostě zasahovat do kompetencí krajů, které jsou jim ze zákona určeny, a mají se o tu záchranku postarat. Pokud je názoru, že by se měla spojit, samozřejmě ano, tak ať dá stát 30 miliard, které do toho kraje daly, které do toho dávají pravidelně, a my jsme samozřejmě schopni potom se o tom nějakým způsobem bavit.

Jinak jsem včera jednal se všemi řediteli záchranných služeb, se všemi hejtmany a upozorňuji vás, že názor, když před čtyřmi lety byl touto Sněmovnou přijat zákon o zdravotnické záchranné službě, a ona funguje a není pravda, že nefunguje a že se nedomluví, to zase rozmontovávat, to jsme borci. (Slabý potlesk poslanců ČSSD.)

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji. A táži se, zda se ještě někdo hlásí do obecné rozpravy. Není tomu tak, tudíž obecnou rozpravu končím. A pan ministr se přihlásil o závěrečné slovo. Prosím, pane ministře. ***

Minulý Nahoru Další