PČR, PS 2013-2017 | 33. schůze
Minulý Dolů Další

(15.10 hodin)
(pokračuje Koskuba)

Ono by to vůbec nemělo být proti smýšlení poslance této země. Protože často před volbami diskutujeme o tom, že hlavní je, aby lidé měli práci, a já se přiznám, že v žádném případě nemíním brát lidem práci, pakliže ji mají a chtějí-li ji vykonávat. Skutečně kolega Kolovratník mi vzal část myšlenek, protože zde naznačil to, co zde řekla předpředřečnice, ctěná kolegyně Semelová.

My, vážení, v tomto parlamentu na řádných a mimořádných schůzích přijímáme hory zákonů. Nevím, jestli jste viděli poslední statistický přehled, kde jsme rekordní sezónou v počtu projednaných zákonů za polovinu volebního období. Bohužel my si myslíme, že těmi zákony děláme dobro. Někdy si ale připusťme, že tím děláme jen a pouze právní chaos v této zemi. A zde jsou opravdu zákony, jako je zákoník práce, zákony o odborech, takže když musíme přijímat zákony o tom, aby někde si mohli v rámci odborů, kolektivní smlouvy dohodnout, zda budou, či nebudou mít otevřeno, tak bychom ale současně měli přiznat, že je asi špatný zákoník práce a že asi je špatný zákon o odborech, a měli bychom nejdřív změnit tyto zákony, a ne něco nařizovat, a to ještě úzké části našich obyvatel.

Padla tu řada otázek na předkladatele zákona. Já tedy nebudu už dlouze hovořit a vysvětlovat, proč nejsem přívržencem podobných polovičatých kroků, a omlouvám se, on to polovičatý krok je, protože jak řekla paní kolegyně Černochová, ono se to opravdu týká jenom někoho. Takže já se chci zeptat, proč se to netýká jiných. Zmiňoval jsem tu zaměstnance v městské hromadné dopravě, zmiňoval jsem tu ten klasický příklad, kdy já koukám na opuštěný noční autobus, který se stromečkem projíždí na Štědrý den naší ulicí a nikoho neveze. Proč tedy neřekneme, když tady operujete tím, že musíme našim rodinám něco nařizovat "rodiny, budete od tolika a tolika sedět na zadku doma a nebudete nikam jezdit, protože je ten a ten svátek"? To všechno zde zaznělo. Proč se to pak netýká jiných prodejen, jiných profesí? A tak bych mohl pokračovat.

Též mě zaujalo, jak někdo došel k numeru 200 metrů čtverečních. Když už jste k tomu došli, vážení předkladatelé, musel jsem se zasmát, když jsem slyšel, že se to nebude týkat prodejen ve zdravotnických zařízeních. Chápu proč. Protože někteří odboráři, kteří se pak stali politiky, pochopitelně jiné profese nazývají, což je v kapitalismu dost paradoxní, posláním. A víte, že to je zvláště o profesi, kterou zastupuji, jako by to nebylo povolání jako každé jiné. Nicméně je to tak, tak ano, my máme poslání, tak budeme bez regulace fungovat 365 dní do roka, a tak je logické, že tam budeme mít otevřeny prodejny. Já vás však mohu ujistit, že znám jen málo nemocnic, kde by se nacházela vzhledem k situaci našeho zdravotnictví prodejna převažující 200 metrů čtverečních. To v té diskusi asi pak pochopíte, že je zcela zbytné.

Na tom mě zase zaujalo, že hovoříte o tom, že prodejny mohou fungovat na letištích. My zase mezinárodních letišť tolik nemáme, ale čestně se přiznám, že bych, když už ten zákon připravujete, uvítal naprosto jinou změnu. Kdybyste na ruzyňském letišti mohli nařídit, aby ty prodejny fungovaly 24 hodin denně. Já nevím, jak kolegové senátoři, jakou létají třídou a zda chodí přes VIP salonek, ale my prostší občané, kteří létáme i charterovými lety, chodíme na Ruzyni tak po půlnoci a já vás mohu ujistit, že tam nefunguje skoro nic. A to podotýkám, že na Ruzyni každý cestující platí navíc letištní poplatek. Tak jak vidno, a prodejny tam též patří soukromníkům, některé prodejny otevřeny nejsou, i když by mohly. Pak tedy nechápu, proč to jiným musíme nařizovat.

Hovořilo se tu o Baumaxu, Baumarktu apod. Chtěl bych předkladatele uklidnit a doufám, že nejsme v televizi, v rozhlase, abych nedělal reklamu, že má prodejna, kde už bych měl mít právo, kdyby ji měli, na diamantovou či platinovou kartu Hornbach, má v určité sváteční dny zavřeno, aniž by mu to kdokoliv nařídil. Tak to prostě je a já jsem tomu vděčen a těm lidem to přeji, ale chápu, že to je na jejich vzájemné dohodě.

Na druhé straně mě zaujalo, když tedy podlehnu tomu naléhání, že máme jako rodina žít a rozjímat, tak mě docela překvapilo, když jsme loni na Vánoce šestadvacátého brouzdali Starým Městem pražským a Malým Městem pražským, tak mě překvapilo - vždycky jsme měli ve zvyku navštěvovat jesličky - a světe div se, krom jednoho všechny kostely na naší obvyklé trase byly uzavřeny. Já to tu nechci rozpitvávat, jestli tedy už církev má omezenou pracovní dobu, nebo se bojí zlodějů, to nemíním zpochybňovat, ale nebylo, kde rozjímat. Tak jsem byl vděčný, že jsme si aspoň mohli koupit buřta. Chápu, že není buřťárna s 200 metry čtverečními, ale děsí mě, jestli ji také někdo nezavře. A tak bych mohl v podrobnostech pokračovat.

A prosím vás, proč se na mě asi můj klub bude zlobit, že já budu ochoten hlasovat i pro zamítnutí tohoto zákona v prvém čtení, je další důvod. Mně tam nepřipadá skutečně vyrovnanost těch vybraných svátků. Třeba nám to zde předkladatelé, kteří s tím zákonem sem přišli, aniž bychom to konzultovali alespoň uvnitř nás dopředu, tak prostě třeba nám to vysvětlí. Ale pokud je mi známo, chystáte další státní svátek a ten se má nazývati Velkým pátkem. Já vám to přeji. Já vám dopředu hlásím, že pro ten svátek nebudu, a to z prostého důvodu, že už vám tu roky, co zde jsem, stále říkám, že už ubývá tolik zdravotnického personálu, že budeme stát v nemocnici před problémem, kdo vlastně bude sloužit a z čeho to zaplatíme, protože on každý svátek pro ty provozy, které nejsou takto regulované, znamená i finanční náklady. Nicméně to pak ten zákon budeme opět novelizovat, protože někoho napadne, že tam zařadíme Velký pátek? Dámy a pánové, já bych byl daleko raději, kdybyste tedy nejdřív vyřešili, zda bude, či nebude Velký pátek, a bude-li Velký pátek, zda je hodný být zařazen v tomto regulačním zákoně, či není, a bude-li, tak pak asi než to novelizovat je lepší to odsunout a říci si pak, budeme hlasovat o osmi omezených dnech.

A to je asi vše, co jsem k tomu chtěl říct. Předkladatelům se omlouvám, ale dokud se to nebude týkat většiny lidí - a já bych asi nehlasoval ani pro to, aby se to týkalo většiny lidí, protože jsme lidé, kteří se svobodně rozhodují, a myslím si, že stát má dělat regulace pouze tam, kde to vyžadují skutečné zájmy většiny lidí, a ne jenom jisté malé části. To je vše, co jsem k tomu chtěl říct, a přeji vám příjemné rozhodování.

Místopředsedkyně PSP Jaroslava Jermanová: Děkuji a prosím k mikrofonu pana poslance Laudáta, připraví se pan poslanec Kalousek a poté pan senátor Bublan. Prosím, máte slovo.

Poslanec František Laudát: Děkuji za slovo, paní místopředsedkyně. Dámy a pánové, až zase budete ztrácet trpělivost nad tím, že se vám nedaří projednat důležité body této sněmovny anebo to, co máte jako skutečné priority, a ne tyto pseudopriority, kterých jsme tady svědky, tak pak si stěžujte sami na sebe. Jestli pro vás je opravdu prioritou nakazovat lidem, kdy mají chodit nakupovat, a podnikatelům, kdy můžou mít otevřeno a kdy nemůžou mít otevřeno, a to ještě selektivně, tak potom skutečně s touhle vládou je to už velice špatné. Ještě jste tam měli zařadit významnou tržní sílu. To je také další hit vaší koalice, a pak se nedivte. Doufám, že aspoň zítra to neopepříte a že se budeme věnovat důležitému zákonu, a tím je státní rozpočet. ***

Minulý Nahoru Další