PČR, PS 2013-2017 | 33. schůze
Minulý Dolů Další

(23.30 hodin)
(pokračuje Kalousek)

Část druhá až osmá jsou postupně označovány jako Část první až sedmá. Část první se zabývá problematikou loterií a tombol. Jenom prosím, ta věta není nelogická, ještě jednou ji řeknu, byť zní napoprvé absurdně. Část druhá až osmá jsou postupně označovány jako Část první až sedmá. A proč? Protože ta skutečně první je označena jako úvodní, proto ta druhá až osmá je označena jako jedna, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm.

Část první se zabývá problematikou loterií a tombol, Část druhá se zabývá výherními hracími přístroji, Část třetí kurzovými sázkami, Část čtvrtá sázkovými hrami v kasinu, Část pátá dostihovými sázkami, Část šestá odvody z hazardních her a Část sedmá obsahuje Ustanovení společná, přechodná a závěrečná. Právě poslední část zákona, přesněji jeho část Ustanovení společná představuje druhou neproblematičtější část zákona. Nalezneme zde totiž úpravu státního dozoru nad hazardními hrami včetně úpravy možných sankcí, stanovení českého jazyka jazykem úředním, úpravu pravomoci obcí vydávat obecně závazné vyhlášky, stanovení práva obcí účastnit se správního řízení o vydání povolení u některých druhů hazardních her, jestliže mají být provozovány na jejich území, úpravu pravomocí ministerstva, úpravu sankčních pravomocí povolujícího orgánu, úpravu náležitostí herního plánu, atd.

To vše opět ve formálně i logicky nenavazujících ustanoveních. Ustanovením obsaženým v Části sedmé jistě nelze upřít, že se uplatní při správě hazardních her, většina z nich ale z důvodu svého obecného charakteru spadá do oblasti upravené loterijním zákonem v části Úvodní ustanovení. Ustanovení společná slouží ve většině právních předpisů k vymezení působnosti jiných zákonů, kupříkladu na řízení dle daného zákona apod., nikoliv ke stanovování pravomocí subjektů či podrobné úpravě některých institutů. Špatná koncepce systematiky loterijního zákona vytvořené zákonodárcem se tak projevuje v plné síle v první a poslední části zákona.

Z důvodu výše uvedené nepřipravenosti zákonodárce na vytvoření bezproblémové právní úpravy hazardních her byl loterijní zákon poměrně často novelizován. Naposledy tomu tak bylo v roce 2011. Předpisy novelizující loterijní zákon z tohoto roku jsou:

Zákon č. 300/2011 Sb., kterým se mění zákon č. 202/1990 Sb., o loteriích a jiných podobných hrách, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony.

Novela 300/2011 Sb. upravuje loterijní zákon velkým počtem ustanovení neponechávající žádnou z částí loterijního zákona netknutou. Nově jsou do loterijního zákona vloženy například ustanovení upravující propagaci nepovolených hazardních her, nové druhy hazardních her, atd. Novela 300/2011 Sb. představuje reakci zákonodárce na technický pokrok a rozvoj hazardních her. Z důvodu jeho rozsahu, a také proto, že to byla moje novela, si ji tak jako pracovně nazývám Velkou novelou loterijního zákona.

Zákon č. 420/2011 Sb., o změně některých zákonů v souvislosti s přijetím zákona o trestní odpovědnosti právnických osob a řízení proti nim.

Tato novela upravuje ustanovení velkého množství právních předpisů, jelikož zavedení trestní odpovědnosti právnických osob představuje významnou změnu institutu trestní odpovědnosti, v důsledku čehož musela být upravena i ustanovení loterijního zákona. Novela 420/2011 Sb. mění § 4a loterijního zákona tak, že nově je vyžadována bezúhonnost i po právnické osobě vystupujících jako žadatel o vydání povolení k provozování hazardních her nebo vystupující také jako akcionáři nebo společníci žadatelů.

Pardon. (Řečník si odkašlal.) Kolegové, moc vás prosím, přineste mi někdo vodu. Děkuju. (Ukazuje svou prázdnou skleničku.)

Zákon č. 458/2011 Sb., o změně zákonů související se zřízením jednoho inkasního místa a dalších změnách daňových a pojistných zákonů. Tady bohužel přichází, přišlo ne úplně citlivé zrušení tohoto zákona, což nadále zkomplikovalo už tak dost komplikovanou právní úpravu.

To jsme probrali ty nejdůležitější zákony a nyní je potřeba se věnovat právním úpravám podzákonné úrovně a pokládám za velkou chybu, že předkladatel novelizuje zákon, aniž by se zabýval prováděcími normami.

Problematika práva hazardních her je upravena i na podzákonné úrovni ve formě vyhlášek ministerstva a obecně závazných vyhlášek obcí. Zmocnění k vytvoření podzákonné úpravy je stanoveno pro ministerstva v § 1 odst. 5, § 50 odst. 1, 2 a odst. 8, pro obce pak je to v § 50 odst. 4.

Vyhlášky Ministerstva financí - ty nejvýznamnější jsou vyhlášky č. 223/1993 Sb., o hracích přístrojích, ve znění zákona č. 149/1998 Sb. Touto vyhláškou je realizována pravomoc ministerstva stanovená v § 50 odst. 1 loterijního zákona upravit nejvyšší vsazenou částku na jednu hru a nejvyšší výhru v jedné hře podle § 17 odst. 4, nejvyšší hodinovou prohru podle § 17 odst. 6 a upravit náležitosti známky uvedené v § 18 odst. 4. Vyhláška obsahuje celou řadu ustanovení, jejichž obsah ale překračuje zmocnění udělené loterijním zákonem ministerstvu. Jedinými použitelnými ustanoveními tak je úprava náležitostí známky obsažené v § 4 odst. 2.

Vyhláška č. 285/1998 Sb., o podmínkách monitorování a uchovávání záznamů v kasinu. Ministerstvu je § 50 odst. 2 stanovena povinnost upravit právním předpisem podrobnosti a bližší podmínky pro monitorování a uchovávání záznamů podle § 37. V § 37 je tato povinnost uvedena opětovně, vzniká tak duplicita, která zde ale nezpůsobuje žádné následky. Oproti předchozí vyhlášce je tato vyhláška použitelná v celém svém rozsahu. Uveďme proto, že se monitorují všechny hrací stoly umístěné v kasinu, přitom každý z nich zvlášť včetně ruletového kola a boxu pro dotování žetonů, pokladna a prostor, kde se provádí závěrečné vyúčtování výsledků herního dne. ***

Minulý Nahoru Další