PČR, PS 2013-2017 | 31. schůze
Minulý Dolů Další

(15.00 hodin)
(pokračuje Marková)

To znamená, že touto právní úpravou došlo ke zmíněnému znovuzavedení karenční lhůty ve formě neproplácení prvních tří pracovních dnů v nemoci. Výsledkem toho všeho, tedy takové té snahy za každou cenu ušetřit, je stav, kdy převážná většina zaměstnanců zůstává po dobu prvních tří dnů pracovní neschopnosti bez jakýchkoli prostředků, jejich povinnost platit pojistné ale zůstala nedotčena. Zvlášť nepříznivý dopad byl nebo je na zaměstnance s nižšími příjmy, sociálně slabé, zejména matek samoživitelek. Zaměstnanci jsou tak nuceni čerpat na nemoc buďto svou dovolenou, což je v příkrém rozporu s účelem dovolené, anebo, a to si myslím, že je horší, své nemoci přecházejí bez návštěvy lékaře. Tím se otevírají dveře k šíření některých onemocnění mezi spoluzaměstnanci a následně dochází k větším škodám na zdraví v budoucnu. To může mít samozřejmě vliv na nezanedbatelné zvýšení nákladů na léčení. Když to tedy shrnu, stát na jedné straně šetří, ale na druhé straně se mohou zvyšovat, a také se jistě zvýší, výdaje na zdravotnický systém.

Aby byly výše uvedené nespravedlnosti odstraněny, předkládáme jako KSČM tento návrh novely zákoníku práce. Smyslem a účelem toho je zrušit institut tzv. karenční doby, po kterou se v případě dočasné pracovní neschopnosti neposkytuje osobě v zaměstnaneckém poměru náhrada mzdy nebo platu.

Chtěla bych podotknout, že vláda, která v současnosti vládne, tedy sociální demokracie, KDU-ČSL a ANO 2011, zatím nepředložila svůj návrh zákona, i když toto je součástí programového prohlášení vlády. Známe pouze návrh jednoho ze senátorů, o kterém se začalo mluvit už na konci roku 2014, ale doposud nebyl Senátem projednán a nebyl postoupen do Poslanecké sněmovny. Proto KSČM přišla s vlastním návrhem už v lednu 2015, v únoru k němu vláda zaujala neutrální stanovisko s tím, že by tuto problematiku měl řešit vládní návrh. Bohužel ale máme konec září 2015 a žádný vládní návrh zatím nebyl této Poslanecké sněmovně předložen. Jenom připomínám, že ve stejný den, kdy KSČM předložila tento návrh zákona, se v médiích vyjádřil i předseda této vlády k tomu, že je třeba znovu zavést vyplácení nemocenské i v prvních třech dnech nemoci. Takže podle jeho vyjádření stojí za tímto návrhem. Stejně se vyjádřily i odbory, odborové organizace. To je tedy důvod toho, že očekáváme, že tento návrh projde prvním čtením a budeme moci vypracovat takový návrh zákona, který případně odstraní ty drobné nedostatky, které jsou tomuto návrhu vytýkány.

Jen pro všechny náležitosti, aby byly splněny, tak podotýkám, že tento návrh zákona... (Předsedající žádá pravou stranu sálu o klid. Nesrozumitelné výkřiky z pravé strany.)

No my učitelé a učitelky bychom to viděli trochu jinak, ale přesto. Děkuji.

Návrh zákona je v souladu s ústavním pořádkem České republiky, není v rozporu s mezinárodními smlouvami, jimiž je Česká republika vázána, ani s obecně uznávanými zásadami mezinárodního práva. Návrh je také v souladu s právem Evropské unie. Nemá dopad na životní prostředí. Dopad na podnikatelské prostředí, který bezesporu bude, je zčásti kompenzován, neboť fakt, že zaměstnanec nebude okolnostmi nucen i v době nemoci jít do práce, zamezí šíření nemocí na pracovišti a zaměstnavatel se tak nebude muset vypořádávat třeba v době epidemií s tak masivním úpadkem produktivity. Z hlediska rovnosti mužů a žen je návrh neutrální, neboť právní úprava je pro obě pohlaví stejná.

Důležité je, že návrh má sice vliv na státní a jiné veřejné rozpočty, ale jelikož dojde ke stejnému efektu jako v případě dopadu na podnikatelské prostředí, nelze je považovat za zásadní. Výši těchto dopadů však ani zde nelze přesně vyčíslit, neboť dojde zřejmě ke změnám vzorce chování dotčených pracovníků, které nelze plně kvantifikovat. Návrh zákona má obecně pozitivní sociální dopady, protože zvyšuje reálnou ochranu sociálních práv zaměstnanců a zajišťuje jim zabezpečení podle článku 30 odst. 1 Listiny základních a svobod i při krátkodobé nemoci.

Z výše zmíněných důvodů prosím o podporu návrhu zákona a propuštění do druhého čtení. Děkuji vám za pozornost. (Potlesk převážně z levé strany sálu.)

Předseda PSP Jan Hamáček: Děkuji. Prosím, aby se slova ujala zpravodajka pro prvé čtení, kterou je paní poslankyně Gabriela Pecková. Aha. Nemáme paní zpravodajku? Dobrá, ano, to máte pravdu, paní poslankyně Pecková je evidentně omluvena z důvodu zahraniční cesty. Tak budeme muset najít jiného zpravodaje. Zeptám se, zda se někdo dobrovolně chce této role ujmout. Pan předseda sociálního výboru sám osobně?

Takže prosím, budeme hlasovat o změně zpravodaje, že místo kolegyně Peckové se této role ujme pan poslanec Zavadil.

Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti tomuto návrhu? Těm, co přicházejí, připomínám, že se jedná o změnu zpravodaje.

Hlasování má číslo 149, přihlášeno je 162, pro 138, proti nikdo. Tento návrh byl přijat a prosím pana zpravodaje, aby se ujal slova.

Poslanec Jaroslav Zavadil: Děkuji, pane předsedající, dobré odpoledne, dámy a pánové. Já si myslím, že velice krátce mohu říci, že už v době, kdy jsem byl na jiné židli a v jiné funkci, tak jsme karenční dobu vždycky odsuzovali a bojovali jsme proti ní. Koneckonců, v jednu chvíli Ústavní soud udělal to, co udělal. Takže já se domnívám, že návrh na zrušení karenční doby je naprosto správný. Jen je otázka nastavení těch pravidel. Mám na mysli nastavení částky, kterou by zaměstnavatelé anebo i někdo jiný hradil. Pokud vím, už v minulosti došlo k podstatnému snížení plateb zaměstnavatelů do politiky zaměstnanosti a tehdy pro zaměstnavatele to dělalo poměrně dost slušnou částku, tuším, že to bylo asi devět miliard, které jim přispěli do vínku, a přesto ta karenční doba zůstala tak, jak je. ***

Minulý Nahoru Další