PČR, PS 2013-2017 | 31. schůze
Minulý Dolů Další

(17.20 hodin)
(pokračuje Mládek)

Chtěl bych se také vyjádřit k limitům, byť mají pouze volnou souvislost, protože o limitech bude rozhodovat vláda, tak jako rozhodovala vláda v roce 1991, byla to Pithartova vláda. Ministerstvo průmyslu a obchodu se s tím zabývá déle než rok. Provedli jsme celou řadu analýz, předložili několik variant, jak postupovat. Stručně to zopakuji.

Jedna varianta je potvrdit limity Pithartovy vlády, neposunovat těžbu nikde, posunout limity na Dole Bílina. Třetí varianta je posunout limity na Dole Bílina a částečně na Dole ČSA, posunout limity na Dole ČSA, což znamená zbourání Horního Jiřetína. Po dlouhé debatě a vypracovaných analýzách jsme se v zásadě dostali pouze ke dvěma variantám. Protože zdá se, že nemá příliš velkou podporu varianta číslo 1, tzn. zachování limitů, protože pro posunutí limitů na Dole Bílina existují poměrně silné argumenty v tom, že toto uhlí je zapotřebí pro udržení bilance uhlí pro teplárny a navíc v cestě nestojí žádná osídlená sídla. Variantu 3 jsme vyškrtli proto, že by znamenala poměrně velké náklady, těžbu velkého množství hlušiny, než by mohlo začít být těženo uhlí. Čili nevychází to ekonomicky.

Zbývají tedy varianty pouze dvě, tzn. prolomení na Dole Bílina, jenom případně prolomení na obou dvou lomech. Ministerstvo průmyslu a obchodu po zralé úvaze navrhuje vládě tento postup: prolomit již letos nebo posunout limity na Dole Bílina a o Dole ČSA rozhodnout v roce 2020. Chtěl bych podotknout, že to z naší strany není žádný alibismus ani odsouvání rozhodnutí, jsou pro to minimálně dva racionální důvody.

Za prvé. Není zřejmé, jak to bude s elektrárnou Počerady, která spaluje pět milionů tun uhlí a která je ve vlastnictví ČEZ. ČEZ zároveň podepsal s těžaři v severních Čechách opční smlouvu, která mohla být použita letos, případně v roce 2019, že jim tu elektrárnu může, ale nemusí přenechat. V roce 2019 bude znovu rozhodovat. Může rozhodnout, buď že ji přenechá soukromým subjektům, anebo že ji zavře. Pokud ČEZ rozhodne, že ji zavře, tak to uhlí prostě není zapotřebí, to z Dolu ČSA. Je to téměř celá těžba. To je jeden důvod.

Druhý důvod je, že pokud se nám podaří naplnit záměry rozvoje jaderné energetiky, tzn. udržet v provozu bloky v Dukovanech do let 2035 až 2037, kdy musí začít jejich uzavírání, a zároveň odstartovat výstavbu nových bloků, tak nebude poptávka po uhlí z Dolu ČSA. Pokud ovšem budou úspěšné tlaky některých iniciativ, které chtějí jednak omezit životnost Dukovan a zabránit výstavbě nových bloků, tak je třeba jasně říci, že to uhlí potřebovat budeme, protože elektřinu někde vyrobit musíme.

Takže je mi velmi líto, že nemohu navrhnout rozhodnutí hned a tehdy, ale po zralé úvaze je to to, co navrhuje Ministerstvo průmyslu a obchodu. Jak rozhodne vláda, nevím, jsem jeden ze 17 ministrů. V tuto chvíli to vypadá, že to rozhodování by mohlo přijít někdy v říjnu nebo v listopadu, protože je přislíbeno ještě jedno projednávání s tripartitou, které proběhne v říjnu, a poté rozhodne vláda.

Tolik k limitům. Možná bych na tom tedy skončil a vyjádřil naději, že tento zákon postoupí dále. Jsme připraveni samozřejmě na jednání ve výborech, především ve výboru hospodářském, diskutovat všechny problémy s tím spojené, předložit příslušné nařízení vlády, příslušné analýzy, tabulky a bilance. Děkuji za pozornost.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Já vám děkuji, pane ministře. Nyní požádám zpravodaje, pana Milana Urbana, o jeho závěrečnou řeč.

Poslanec Milan Urban: Děkuji, pane místopředsedo. Vážené kolegyně a kolegové, protože pan ministr mluvil o limitech, tak já nemůžu udělat nic jiného, než k tomu říci také nějaké stanovisko, ale budu mnohem stručnější.

Aby bylo zřejmé, že pan ministr nemluvil za celou sociální demokracii, proto to musím říct na mikrofon. Já si naopak myslím, že limity na Dole Československé armády by měly být prolomeny, a myslím si to nejen ze sociálních důvodů, o kterých tu byla řeč, ale myslím si to i z důvodů hospodářských, národohospodářských a dlouhodobé stability energetiky v České republice, protože myslím si, že si nemůžeme dovolit tak významné nerostné bohatství odepsat. To jen k těm limitům.

Řekl jsem ale, že bych chtěl to rozhodnutí, než bude definitivně schvalován tento zákon, a řekl jsem to s vědomím toho, že nebudu navrhovat přerušení tohoto bodu. To snad proto, aby mě kolegové pochopili. Někdy je lepší mýlit se se stranou než proti straně. Platí to zrovna tak u vás jako v sociální demokracii. Myslím si, že bude dostatek prostoru ve výborech k tomu, abychom ty analýzy, případně některé věci, byli schopni dotáhnout do takové fáze, aby bylo možno zodpovědně rozhodovat o výsledku, tedy o tom, zda bude, či nebude schválen v nějaké nebo jiné podobě tento zákon. Takže z tohoto pohledu snad, aby bylo zřejmé, nějaká logika mého uvažování.

Nemýlil jsem se v tom, že debata byla rozsáhlá, je lákavá a má spoustu různých odboček, což také v energetice bývá. Takže já samozřejmě děkuji za každou debatu, za všechny názory, které tady na mikrofony zazněly, a věřím pevně, že výbory budou sloužit k tomu, aby postřehy, náměty, výzvy a doporučení byly v těchto výborech projednány, a že se tak posuneme o kousek dopředu.

Snad ještě jednu poznámku. Vzpomněl jsem si, jak se tu vždy díváme na to, jaký je vliv na životní prostředí, jaké jsou dopady na rozpočet, jaké jsou dopady do podnikatelského prostředí. Máme na to různé předpisy, že to máme vždycky ve svých materiálech nebo vládních vyjádřeních, ale já bych si přál, abychom přemýšleli jako kdysi Ota Černý v těch debatách na začátku 90. let. On vždy říkal na konci: A co na to občan? Mysleme také na to. Děkuji.

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Já vám děkuji. Obecná rozprava je ukončena, ale s přednostním právem se hlásí pan poslanec Kalousek. Máte slovo.

Poslanec Miroslav Kalousek: Budu opravdu velmi stručný. Oceňuji upřímnost pana poslance Urbana i to, že na parlamentní půdě můžeme vyslechnout názorový střet dvou čelných představitelů sociální demokracie. Nicméně kolegové, my jako předsedové opozičních klubů jsme od rána pod přátelským naléháním předsedů klubů koaličních, že program je velmi dlouhý a že bychom neměli zbytečně zdržovat. Samozřejmě respektuji, že sociální demokracie je strana košatá různorodostí svých názorů, ale v takovém případě jestli opravdu pospícháte, tak si to řekněte doma a pak nám tady řeknete, na čem jste se dohodli. Možná to bude rychlejší. Děkuji. (Potlesk z pravé strany sálu.)

Místopředseda PSP Jan Bartošek: Děkuji. Nyní budeme postupovat v projednání tohoto tisku. V průběhu rozpravy zazněly dva návrhy, a to jak na zamítnutí, tak na vrácení. Nejprve budeme hlasovat o návrhu na zamítnutí, který byl předložen panem poslancem Kádnerem a paní poslankyní Aulickou. Já tedy zazvoním a přivolám kolegy z předsálí. Registruji vaši žádost o odhlášení, já vás tedy odhlásím a požádám vás, abyste se znovu přihlásili.

Nyní budeme tedy hlasovat o tom, kdo souhlasí se zamítnutím předloženého návrhu.

Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro zamítnutí, nechť zmáčkne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti tomuto návrhu?

Je to hlasování s pořadovým číslem 62. Přítomných poslankyň a poslanců je 166, pro návrh 33, proti 109. Návrh byl zamítnut. ***

Minulý Nahoru Další