PČR, PS 2013-2017 | 29. schůze
Minulý Dolů Další

(12.50 hodin)

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu předsedovi Kalouskovi. Nyní řádně přihlášený pan poslanec Jiří Dolejš. Prosím, pane poslanče, máte slovo.

Poslanec Jiří Dolejš: Krásné popoledne. Milé kolegyně, vážení kolegové, vidím, že času je málo, voda stoupá, protože za chvíli nás čeká další klenot - elektronické tržby, tak se pokusím být velmi komprimovaný, neřkuli hustý.

První poznámka na margo toho, že pan prezident si dovolil připomenout, že je fanda majetkového přiznání. Já mu to nemám za zlé, koneckonců jeho vláda to dvakrát zkoušela a narazila na modré zdi vpravo, takže zkrátka to nešlo. Připomínám jenom, že ty verze, které předkládali jeho ministři, mají daleko blíž k verzi, kterou tady už máme, je z autorské dílny KSČM. Je to poslanecký návrh a je tu od června loňského roku. To za prvé.

Za druhé, pokud vtahujete do hry střet zájmů a to, že pan hradní kancléř jaksi dodatečně dohání to, co měl udělat dávno, to je samozřejmě pravda, ale nesměšoval bych ty věci. Já jenom doufám, že pan kancléř se nakonec dorovná funkcionářům na jeho úrovni postaveným a nebude se zbytečně a pro lidi možná citlivě schovávat za tuto mezírku v zákoně, která se dá rychle odstranit.

Tak a pokud jde o samotný vládní návrh, který se narodil po jeden a půl roce, máte to v programovém prohlášení, milá koalice, tak je jenom otázka - protože myšlenka, jak cítíte z mého projevu je bohulibá - tak je otázka samozřejmě na provedení. Věřím tomu, že výhrady, které tady zaznívají k právní konstrukci, k ústavnosti, k věcem typu pravé a nepravé retroaktivity, otázka sebeobviňování atd. atd., včetně důkazního břemene, se dají diskutovat a také dovést k úspěšnému konci ve druhém čtení.

Tudíž signalizuji, že pro zákaz, zamítnutí tohoto návrhu v prvním čtení rozhodně nejsme. Ale také dodávám, že doufáme, že budou oba ty návrhy, jak vládní, tak poslanecký z dílny KSČM, paralelně projednávány, protože každý má své kouzlo. A tím posledním, tedy tím, kde to kouzlo vidím - a tím skončím, protože se skutečně blíží jedna hodina - náš návrh je především plošný. Je skutečně zákon o majetkovém přiznání a ukládá povinnost, jednoduchou povinnost, nenáročnou povinnost pro každého, kdo má u fyzických osob 10 mil. a 30 mil. u právnických osob. Je to jednoduché a je to poměrně účinné. Koneckonců proto to schválila i česká vláda v roce 1993.

Ten návrh, který máme tady, naráží na nechuť části Sněmovny, a proto je v podstatě jakousi softverzí, která to řešení nehledá v plošném systému majetkových přiznání, ale vytváří nástroje v oblasti berní správy a doplňuje to korekcí trestního zákona, aby bylo možné v případě důvodné indikace nějakého problému, aby iniciativně berní správa jednala. Jestli bude, nebo nebude, to je právě ten otazník. A postřehl jsem i ve vystoupení pana prezidenta otazník nad tím, zda pan ministr financí má, či nemá pravdu, když neví, jestli to vůbec povede k nějakému výnosu. Protože řekněme říci si, že ti daňoví šikulové se napraví z leknutí, že uvidí tento zákon a začnou se chovat rozumně, to je samozřejmě sporné a ten efekt nemusí být hmatatelný na rozdíl od té naší verze. Koneckonců na Slovensku mají něco podobného, ne úplně stejného, a že by tam zaznamenali statisticky významnější nárůst inkasa z tohoto titulu, tak to rozhodně není.

Čili já si myslím, že ta myšlenka stojí za to, aby byla diskutována. Přimlouvám se, aby byla puštěna do dalších čtení. A je v tom i malá skromná prosba, protože náš návrh jsme přerušili před ukončením prvního čtení s odvolávkou na vládní návrh. Ale minimálně ne jestli teď to projde, ale minimálně do projednání té vládní verze, aby byla též diskutována, aby byla přinejmenším zařazena do nejbližšího - a tím nejbližším myslím opravdu nejbližšího opozičního okénka, ať to tam nevisí, ať si skutečně můžeme porovnat, věcně porovnat, ta dvě řešení.

Tolik za mě, a čas se pomalu naplňuje. Děkuji.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu poslanci Dolejšovi. Než předám slovo panu poslanci Blažkovi a po něm panu poslanci Kučerovi, tak prosím přečtu omluvenky: pan poslanec Josef Uhlík se omlouvá dnes od 12.30 z osobních důvodů, pan poslanec Zdeněk Soukup se omlouvá na dnešní jednání po 14. hodině, ale to se nepředpokládá. Dále se paní ministryně Kateřina Valachová omlouvá dnes od 11.30 z pracovních důvodů a pan poslanec Pavel Holík se omlouvá dnes od 13 hodin z pracovních důvodů.

Nyní prosím pana poslance Blažka. Prosím, pane poslanče, máte slovo.

Poslanec Pavel Blažek: Děkuji za slovo. Já samozřejmě také zareaguji, protože pan prezident přišel dnes tenhle bod uvést, tak není možné některým věcem, které zde řekl, se vyhnout.

Dovolte mi prosím konstatovat, že náš ústavní systém je v podstatě založen na tom, že stát má v zásadě tři funkce - funkci vytvářet zákony, to znamená nějaký právní řád, pak je tam funkce výkonná, to znamená někdo má ty zákony vykonávat, pak je zde moc soudní a řekněme moc samosprávná, kterou teď dám trošku stranou. Dále je to promyšleno tak, a nejenom u nás, že tyhle tři tzv. moci si mají konkurovat. A konkurovat v tom smyslu, že mají společně vytvářet určité dílo, které právě tou vnitřní konkurencí má být dílem kvalitním. Ale co určitě nemají, tak se nemají vzájemně ničit pomluvami a různými nepodloženými tvrzeními, čehož jsme dnes zde byli svědky.

Víte, Miloše Zemana můžeme pozorovat na té politické scéně hodně dlouho. Dnes ho nějak bavilo dát zde projev à la Andrej Babiš, to znamená bez jakýchkoli podložení tady hrubě napadl jednu moc. Kdybych řekl u Andreje Babiše, když kandidoval - ona se říká spousta věcí a v kampaních i horších. Prezident republiky by takto ale hovořit neměl a já vám zase ještě řeknu také proč.

Všechny ty moci včetně prezidenta republiky jsou současně zodpovědné za to, jak ten stát vypadá. Pan prezident přišel - a připomeňme si, kdo prosím jmenuje soudce a kdo jmenuje funkcionáře od krajských soudů nahoru. Je to prezident republiky. Miloš Zeman byl dlouho premiér tohohle státu, kde se také ve vládách schvalovali různí soudní funkcionáři. A teď sem přijde a bude říkat nějaké příběhy a bude počítat procenta úplatků apod., kdy je potřeba si říci: ta justice taková, jak byl ten popis, není. Já vám neříkám, že co soudce, to anděl, co státní zástupce, to anděl. Ale takovýhle systém, který byl přirovnáván k nějaké Itálii, asi ani ne současné, ale k nějaké Itálii řekněme ze sedmdesátých, osmdesátých let, zde prostě neexistuje a prezident republiky by takovouto argumentaci uvádět neměl.

Jaké chcete soudy? Chcete soudy, které se budou bát rozhodovat, když se jich nezastane ani prezident republiky? To znamená raději vezmou každému majetek, raději dají každému nejvyšší trest jenom proto, aby se nemusely bát médií, některých členů vlády a prezidenta republiky. No tak taková přesně ta justice nemá být, přestože se občas jednotlivě objevují případy, jaká také ta justice nemá být. Tím mám na mysli občasné korupční jednání nebo nějaké nesystémové. Ale když tu justici zde chceme kritizovat, a na to máme právo, tak to prosím dělejme v tom ústavním smyslu, to znamená dávejme dohromady dílo, které se jmenuje kvalitní fungování tohohle státu, ale netahejme sem pavlač a jenom kvůli nějakým vlastním politickým bodům nelikvidujme ty jednotlivé moci.

Byl to Andrej Babiš - a on to dlouho nedělá, tady zase musím říci - který v momentě, kdy vplul do moci výkonné, tak udělal z té moci zákonodárnou vlastně zbytečnost. Uznávám, nějak v poslední době tuhle rétoriku neslyším a jsem tomu rád.

Měli bychom se ohradit proti tomu, pokud prezident republiky tady chce druhou moc takto pomlouvat a de facto snižovat její váhu u občanů, protože si myslím, že to je velmi špatně. A já jsem čekal na své vystoupení až doteď, že jsem očekával, že třeba pan ministr vnitra nebo pan ministr spravedlnosti řekne vlastně to, co říkám já. A protože se tak nestalo, tak ten prostor holt musím využít já jako opozice, ale nedá se nic dělat.

Děkuji vám za pozornost.***

Minulý Nahoru Další