PČR, PS 2013-2017 | 17. schůze
Minulý Dolů Další

(15.30 hodin)
(pokračuje Hnyková)

Tím se zajistí, že občan bude chráněn nejen z hlediska ochrany právního vztahu, ale i z hlediska vhodnosti objektu nebo prostoru k bydlení. Možnost poskytnutí doplatku na bydlení se navrhuje také vlastníkovi, který bydlí ve stavbě pro rodinnou rekreaci, protože má tato stavba podobný charakter jako bydlení v bytě, rodinném domě a je mu i z pohledu veřejného stavebního práva nejbližší a zajišťuje lidsky důstojné dlouhodobé bydlení.

A máme tu pozměňovací návrh kolegy Sklenáka.Ve vší úctě k vám, pane kolego prostřednictvím pana předsedajícího, vy ve svém pozměňujícím návrhu přímo zpřesňujete standardy bydlení jiného než obytného prostoru o stavby pro individuální či rodinnou rekreaci a jejich kontrolu v novelizačním bodě číslo 21, a to v § 33b odst. 1, doplňujete, že osoby žijící ve zmíněných stavbách musí mít neomezený přístup k pitné vodě a musí mít záchod. O jaký záchod se jedná? Splachovací, suchý, chemický či turecký? To nevím. Chápu vaše pohnutky, že jste se svým sociálním cítěním tento návrh podal, ale vyřiďte paní ombudsmance a panu ministru Dienstbierovi, že na jedné straně se zpřísňují podmínky pro bydlení a na druhé straně lidi mohou bydlet v zahradních domcích a chatách. Vždyť je to absolutní protimluv.

Já vím, vy to upřesňujete: musí mít přístup k pitné vodě a musí mít záchod. Já se ptám: Kam to vede? Kam ženeme tímto zákonem tyto lidi? Vy si vytáhnete ze statistiky, že od roku 2001 do roku 2011 se ztrojnásobil počet lidí bydlících v rekreačních zařízeních celkem na 35 000 osob. Obhajujete svůj pozměňovací návrh tím, že kdyby lidé řešili svoji bytovou situaci sjednáním komerčního bydlení, stálo by nás to víc. Takže pro stát je to vlastně výhodné, aby lidi bydleli v zahradních domcích a v chatách, které budou splňovat podmínky důstojného bydlení? Já se opět ptám: Jak můžeme připustit, aby se podmínky u bytů a ubytoven zpřísnily, a tady dovolíme, aby se doplatek na bydlení poskytoval? Jak lidé přišli k tomuto bydlení? Přece selským rozumem ztrácím-li práci, ocitám se v hmotné nouzi a musím nejdříve prodat majetek, abych měl na živobytí. Nevzdávám se bydlení v bytě, neponechávám si zahradu se zahradním domkem či chatu. Já vím, obě musí mít ten záchod a přístup k pitné vodě.

A teď ironicky musím dodat: Co kdybychom tento zákon doplnili o další ubytovací zařízení, jako jsou obytné přívěsy, stany, ty mohou být v kempu, ty jsou taky vybavené pitnou vodou a toaletou. U nás v pohraničí nejsou využité bunkry. Kdybychom oddělali střílny, dali tam okna, můžou tam lidé žít taky. Co tam dát i sklepy, půdy, chlívky! Pojďme zlehčit stavební podmínky, ať lidi bydlí kdekoliv. A ať zažádají o dávku a vše jim doplatíme a bude to v pořádku. Jak budou žít, to není důležité.

Žijeme v 21. století a říkáme, že naše země je na vysoké úrovni v ochraně práv. Víte, vážené kolegyně a kolegové, když projíždím tou naší krajinou a vidím spoustu opuštěných rekreačních středisek, tak mě napadá, jak se asi v budoucnu využijí tyto objekty? Už to vím! Co podnikavci s lidskou bídou? Co to nevyužít po schválení novely zákona o hmotné nouzi k tomuto účelu? Všechno se dá zařídit. Chatičky se prodají za hubičku, aby bylo vyhověno vlastnickému právu, nebo se udělá dohoda a peníze ze státní pokladny půjdou opět do kapsy těch, kteří toho zneužijí. Co tomu říkáte? V naší zemi se dá zneužít totiž úplně všechno!

Místo toho, aby paní ombudsmanka a pan ministr Dienstbier usilovali o zákon o sociálním bydlení, aby se zde nastolila účelná strategie začlenění těchto lidí do společnosti - a znovu podtrhuji účelná -, tak se upřesňují podmínky v novele o hmotné nouzi, aby lidé mohli bydlet už i v zahradních domcích a chatičkách. Stačí podmínka, jak už jsme slyšeli, přístup k pitné vodě a záchod.

V tuto chvíli si neodpustím poznámku na vrub paní ombudsmanky. Lidé mě často oslovují s jednou základní otázkou. Koho ta paní ombudsmanka vlastně hájí? Jaká práva jakých občanů? A hned nato padá druhá otázka. Kdo vlastně hájí práva českých občanů? Vy jste ji zvolili a podívejte se, co dělá a jak se vyjadřuje. Kde najdou dovolání čeští občané? Teď tu od ní máme návrh, aby lidé bydleli v zahradních domcích a chatách. Pozor, musí mít opravdu ten záchod a pitnou vodu! Je mi z toho velmi smutno. Život lidí je velmi krátký a místo toho, abychom nacházeli řešení a to řešení naplňovali, tak hledáme kličky, jak to změkčit.

Kolego Sklenáku prostřednictvím pana předsedajícího, je mi to upřímně líto, ale věřila jsem, že z útrob Ministerstva práce a sociálních věcí, které vede vaše ministryně, vzejde návrh, který bude zajišťovat důstojné podmínky pro všechny lidi, kteří potřebují pomoc. Vždyť vaše strana má ve svém názvu sociální. Na našem klubu podám návrh, abychom ještě jednou probrali a zvážili podporu tohoto pozměňovacího návrhu ve třetím čtení, i když jsme se konečně dostali i k jeho projednávání. Nejsem spokojena s jeho výsledkem. Jen málo věcí se v něm napravilo a nevěřím, že přinese úsporu do státního rozpočtu.

A na úplný závěr se ptám: Budou všichni lidé, kteří se octnou ve svízelných situacích, bydlet v důstojných podmínkách nebo tak, jak popisuje důvodová zpráva? Zabráníme vytlačování sociálně ohrožených skupin obyvatel do substandardních forem bydlení, nebo je ještě více rozšíříme? Na to si vážené kolegyně a kolegové odpovězte každý sám. Já vám děkuju za pozornost.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji paní poslankyni Janě Hnykové. Ještě paní kolegyni Chalánkovou předběhne s přednostním právem předseda poslaneckého klubu sociální demokracie Roman Sklenák. Pane předsedo, máte slovo.

Poslanec Roman Sklenák: Děkuji za slovo. Nemohu nevystoupit poté, co tak velký prostor mému pozměňovacímu návrhu věnovala paní kolegyně Hnyková. Nevím, jestli všichni poslanci a poslankyně znají ten pozměňovací návrh a nevím, jestli ze slov paní kolegyně Hnykové pochopili, o co jde, tak bych si to dovolil vysvětlit.

Tam samozřejmě vůbec nejde o to, že bychom lidi v hmotné nouzi vytlačovali do zahradních chatek. Ale prostě realita je taková, že mnoho lidí, kteří se ocitnou v existenčních problémech, v těch zahradních chatkách prostě bydlí. To je realita. A podle dnešní platné legislativy oni nemají nárok na poskytnutí dávek v hmotné nouzi, nemají nárok na poskytnutí doplatku na bydlení. Jinými slovy, pokud se tento člověk přestěhuje do předražené ubytovny, kde je v jedné cimře s deseti dalšími lidmi, tak na ten doplatek na bydlení nárok má, ale pokud v nouzi bydlí v zahradní chatce, tak na ty dávky nárok nemá. A my prostě říkáme, že v případě, že ten objekt je jeho vlastní - o to jde, v tom je prosím to zásadní, že nejde o to, že by někdo tyto objekty pronajímal samozřejmě, o to rozhodně nejde - ale pokud má vlastní ten objekt a bydlí tam, tak aby ten doplatek, v tomto případě na energie, mu mohl být poskytnut. Takže to je předmětem toho pozměňovacího návrhu.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Ještě paní kolegyni Chalánkovou požádám o strpení, protože se přihlásili dva lidé s přednostním právem, to je pan ministr Dienstbier a pan předseda Tomio Okamura. Prosím, pane ministře, máte slovo.

Ministr vlády ČR Jiří Dienstbier: Vážený pane místopředsedo, paní poslankyně, páni poslanci, Roman Sklenák částečně předešel to, o čem jsem chtěl mluvit já. Protože doopravdy to není ubližování těm lidem, kteří tam už tak jako tak bydlí, naopak zlepšuje se jejich situace. A chtěl bych tady upozornit, že tento návrh zákona, to je jakési zatažení za záchrannou brzdu zejména ve vztahu k zneužívání dávek na tzv. ubytovnách. Všichni o tom teď mluví, každý to používá v předvolební kampani, tak doufám, že také z tohoto důvodu každý tento návrh zákona podpoří. ***

Minulý Nahoru Další