PČR, PS 2013-2017 | 17. schůze
Minulý Dolů Další

(9.50 hodin)

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji panu kolegovi Ludvíkovi Hovorkovi. Nyní pan poslanec Karel Fiedler s faktickou poznámkou. Potom paní kolegyně Chalánková s řádnou přihláškou do rozpravy. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.

Poslanec Karel Fiedler: Dobré dopoledne ještě jednou. Opravdu velmi krátce. Je opravdu škoda, že tady dnes není premiér, aby mohl přímo reagovat na výtky, které tady zazněly, na poznámku, že slíbil, že během měsíce září odpoví na řadu otázek. Jak probíhala mimořádná schůze, na které bohužel nebyl schválen program, a mohli tedy hovořit jen vystupující s přednostním právem, tak byla řada věcí, které tam nemohly zaznít. Já doufám, že k tomu dojde v rámci projednávání bodu 30, který jste dnes neschválili, aby byl opět zařazen na program schůze. Odpovězte si každý, proč jste tak učinili.

Krátce bych zareagoval na kolegu poslance Hovorku. Prostřednictvím pana předsedajícího pane poslanče, s ministrem Hermanem jsme si sedli a půl hodinu jsme debatovali na tohle téma. Zjistili jsme, že máme na řadu věcí kupodivu podobný názor. A pokud mluvíte o tom, že církev má nějaké poslání, tak si myslím, že nejen já, ale i řada občanů této společnosti by chtěla od církve znát nějaké její představy, jak s majetkem bude nakládat, co s tím bude provádět. Protože když jsem si pročítal nějaké materiály, které k tomu jsou, tak jsem tam bohužel nacházel, že bude investován tak, aby se církev zabezpečila do budoucna, že budou hledat jeho maximální využití, ale nic o tom, o čem se na počátku, když se začalo hovořit o církevních restitucích, hovořilo, že tam bude nějaká charitativní činnost, péče o starší lidi, sociální služby. O tom zaznívá až příliš málo poslední dobou. Asi je to příčina toho, proč se tohle téma tolik znovu objevuje.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Skončil vám čas k faktické poznámce. Děkuji. Řádně přihlášené předběhl pan poslanec a místopředseda Sněmovny Petr Gazdík s přednostním právem. Prosím, pane místopředsedo, máte slovo.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Vážené kolegyně, vážení kolegové, já se omlouvám. Není to k interpelaci, nicméně abyste věděli. Před pěti minutami Úřad vlády rozesílal tuto sms. Předpokládám, že je určena i nám: "Kolegyně a kolegové, premiér Sobotka bude dnes k dispozici pro komentáře k aktuální politické situaci ve 13.40 v Hlučíně, místo sportovně rekreační areál, Celní 12. Pro koordinaci volejte odbor komunikace: 720688337. Adriana Rajmanová."

Teď víte, kde máme pana premiéra najít. Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji. Faktická poznámka pana kolegy Ludvíka Hovorky. Ještě paní kolegyně, vydržte, debata se soustředila na výměnu názorů. Kolega Ludvík Hovorka má slovo k faktické poznámce. Prosím, pane poslanče.

Poslanec Ludvík Hovorka: Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně, vážení kolegové, přece všichni víte, že církev provozuje školy, provozuje nemocnice a zřizuje charity, a to jsou všechno činnosti, kterým se církev věnuje nad rámec duchovního života. Já si myslím, že všechny tyto činnosti, které jsem zmínil, vyžadují obrovské náklady a obrovské investice. Církev se samozřejmě snaží tyto věci, které provozuje, provozovat co nejlépe. K tomu potřebuje prostředky. A jestliže prostředky nemá, tak se to samozřejmě dá dělat velmi obtížně. Myslím, že každý přece ví, že prostředky, které poplynou z náhrad, kromě toho, že budou sloužit k zajištění a provozu církve, protože dojde k odluce, to znamená, že nebudou přicházet částky 1,5 mld. na financování platu duchovních, tak se samozřejmě církev musí postarat o to, aby mohla své lidi, své zaměstnance zaplatit. Já si myslím, že to je naprosto pochopitelné. A nikde jsem neslyšel, že by to mělo sloužit jenom k zajištění chodu církví a nikoliv k zajištění provozování těchto záslužných činností, jako je církevní školství, jako je charita, jako jsou nemocnice. Nevím, jak vy, pane kolego prostřednictvím pana předsedajícího, ale zajděte si třeba do Kroměříže a zjistěte si, proč chtějí chodit děti na arcibiskupské gymnázium. A proč tam chtějí chodit i děti z rodin, které nejsou věřící. Asi proto, že je tam dobrá kvalita výuky. To jenom říkám, abyste věděl, že skutečně dochází k tomu, že církev svoje prostředky, které má, se snaží využívat rozumně. Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Pane kolego, i vám skončila doba k faktické poznámce. Musím být přísný na všechny. Faktická poznámka předsedy klubu KSČM Pavla Kováčika a faktická poznámka pana poslance Karla Fiedlera.

Poslanec Pavel Kováčik: Děkuji za slovo. Kolegyně a kolegové, v reakci na sdělení pana místopředsedy Gazdíka bych měl jeden návrh. Máme teď otevřený jednací řád. Prší nám do něho různé návrhy, některé mají smysl, některé mají smysl menší. Tento, který teď jakoby nahodím pro skupinu poslanců a poslankyň, kteří zpracovávají novelu jednacího řádu, si myslím, že smysl má. Poté, co nám pan kolega Gazdík sdělil, kde se nachází a na jakém telefonním čísle a v kolik hodin pan premiér, navrhuji upravit jednací řád, a to tak, že vedle interpelací ústních a interpelací písemných bychom v jednacím řádu měli ještě interpelace telefonické. Určitě by to zefektivnilo chod této Sněmovny. (Veselost a potlesk poslanců KSČM.)

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Vy mi dáváte, pane předsedo. Ještě faktická poznámka. Ale faktická poznámka nemá přednost, čili kolega Fiedler s faktickou. Dobře, džentlmen kolega Fiedler dává přednost panu místopředsedovi Gazdíkovi.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Vážené paní kolegyně, vážení páni kolegové, cítím se být osloven panem předsedou Kováčikem, protože jsem jedním z hlavních předkladatelů zákona o změně jednacího řádu Sněmovny. Já se k jeho návrhu plně připojuji. Ano, telefonická interpelace na pana premiéra je velmi vhodný návrh. Já bych k tomu přidal ještě návrh, že by se celá Sněmovna mohla přesunout do Hlučína a tam bychom na náměstí mohli pana premiéra interpelovat. Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Pan kolega Fiedler s faktickou poznámkou. Potom řádně přihlášená kolegyně Chalánková. Doufám, že už ji necháte hovořit a budete slušní. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.

Poslanec Karel Fiedler: Ano, i já se připojuji k návrhu, abychom do jednacího řádu Sněmovny zařadili telefonické interpelace, protože jinak to asi nebude.

Ještě krátce odbočím. Ono tady dnes zaznělo, že tady sedí málo poslanců. Aktuálně je přihlášených 109, kdybychom možná dali refresh, abychom se znovu přihlásili, že by číslo kleslo pod stovku. Asi to něco vypovídá o tom, jaké poslanci mají zkušenosti s interpelacemi, jak kvalitní jsou odpovědi, jak přímo se odpovídá na dotazované věci.

Ale teď k tomu, proč jsem se hlásil k faktické poznámce. Chtěl bych prostřednictvím pana předsedajícího ještě krátce zareagovat na kolegu Hovorku. Ano, pane poslanče, v tom je naprostá shoda. Já s tím souhlasím. Plně s tím souhlasím, že církev řadu věcí, školství, tyto sociální služby, vykonává lépe než jiná zařízení. S tím naprosto souhlasím. Ale pořád mi zní v uších to, co tady zaznělo na mimořádné schůzi, kde jsme bohužel nemohli vystupovat, co tady zaznělo z úst kolegy poslance Laudáta, kdy mluvil právě o této tematice a mluvil o tom, že stát na sociální politiku, myslím, že to zmiňoval právě se sociálním programem sociální demokracie premiéra Sobotky, nebude mít peníze. Ale on na to de facto nebude mít peníze proto, že část peněz posílá církvi. A proto si myslím, že by bylo dobré, aby si stát s církví ujasnil, jak se tedy podělí, nebo jak budou spolupůsobit v rámci této oblasti, což by bylo nanejvýš vhodné. Děkuji.

Místopředseda PSP Vojtěch Filip: Děkuji za dodržení času. Faktická poznámka pana poslance Herberta Pavery. Já za to nemůžu, paní kolegyně, že vás vaši straničtí kolegové chtějí předběhnout ve vaší řádné přihlášce. A poté faktická poznámka paní Miroslavy Němcové. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.

Poslanec Herbert Pavera: Hezké a příjemné dopoledne ještě jednou. Dámy a pánové, vážený pane místopředsedo, vážení hosté, využiji toho, že pan místopředseda Poslanecké sněmovny Gazdík říkal, že bychom mohli všichni jet do Hlučína za panem předsedou. Já vás všechny srdečně na Hlučínsko zvu. Je to malebný kraj, jak jsem říkal už ráno, a máme tady i hosty z gymnázia Hlučín, které tady srdečně vítám. Uvidíte, že nebudete litovat. Když tam už jel pan předseda, tak určitě i vy jste srdečně vítáni. Děkuju.***

Minulý Nahoru Další