PČR, PS 2013-2017 | 17. schůze
Minulý Dolů Další

(12.40 hodin)

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu předsedovi Hamáčkovi. Dále s přednostním právem pan ministr kultury Herman, po něm pan předseda poslaneckého klubu TOP 09 a Starostové Miroslav Kalousek. Prosím, pane ministře, máte slovo.

Ministr kultury ČR Daniel Herman: Vážený pane předsedající, kolegyně a kolegové, já jsem byl také účastníkem Palachova týdne. S panem kolegou Kalouskem jsem se tam sice neviděl, ale to samozřejmě není nic divného, protože nás tam bylo několik tisíc.

Ale měl jsem osobní zkušenost také vidět na vlastní oči činnost pohotovostního pluku SNB, tak o tom vím své. Hlásím se, tak jako mnozí z mých předřečníků, k vyšší politické kultuře. Myslím si, že každý z nás tím, že jsme se dobrovolně rozhodli vstoupit do politiky, tak jsme se také dobrovolně vzdali velké části svého soukromí. A lidé mají plné právo nás nemilosrdně lustrovat, a to nejenom tady v Poslanecké sněmovně, ale i v kuchyni, ložnici, za volantem, prostě všude. A jestliže je člověk slušný ve svém soukromí, pravděpodobně bude slušný i ve svém veřejném životě a naopak. Každopádně bychom se zde neměli urážet a zesměšňovat.

Ale abych se vrátil k meritu věci. Myslím, že zde hovoříme o tématu velmi závažném, a to je otázka vyrovnávání se s minulostí. Já bych si dovolil ocitovat z preambule zákona č. 198/1993 Sb., o protiprávnosti komunistického režimu a o odporu proti němu, protože tato preambule velice výstižně vymezuje rámec, v jakém se pohybujeme. Parlament se tehdy usnesl na tomto zákoně České republiky: "Vědom si povinnosti svobodně zvoleného Parlamentu vyrovnat se s komunistickým režimem, Parlament konstatuje, že Komunistická strana Československa, její vedení i členové jsou odpovědní za způsob vlády v naší zemi v letech 1948 až 1989, a to zejména za programové ničení tradičních hodnot evropské civilizace, za vědomé porušování lidských práv a svobod, za morální a hospodářský úpadek provázený justičními zločiny a terorem proti nositelům odlišných názorů, nahrazením fungujícího tržního hospodářství direktivním řízením, destrukcí tradičních principů vlastnického práva, zneužíváním výchovy, vzdělávání, vědy a kultury k politickým a ideologickým účelům a bezohledným ničením přírody."

To jsou slova zákona a já se k nim plně hlásím. Na druhou stranu si uvědomuji, a vím o tom své, že každý člověk, pokud je na této zemi, má právo se vyvíjet a má právo k vlastnímu obratu. Jako dlouholetý zpovědník o tom vím také své. A dokonce jako ředitel Ústavu pro studium totalitních režimů, a hovořil jsem tady o tom už také, jsem měl možnost, a velice si vážím toho, že za mnou přicházeli lidé, kteří někdy měli velmi, řekněme, otazníky plnou minulost a chtěli svůj život se mnou číst. Možnost konverze skutečně existuje a nemůžeme ji nikomu upírat. Na druhou stranu, jestliže je někdo zvolen do Poslanecké sněmovny za komunistickou stranu, tak se zjevně hlásí, a nakonec pan kolega Ondráček to tady řekl, k názorové kontinuitě svého života. A měl by tedy také snést i ostřejší názory na svou osobu, protože, jak jsem řekl, tím, že jsme do politiky vstoupili, tak jsme na sebe vzali dobrovolně i toto riziko.

I já se hlásím ke kontinuitě svého života, a tak jak tady už zaznělo, že mě někdo nazývá černoprdelníkem, mě opravdu ze židle nezvedá. Já si myslím, že pan kolega Ondráček by se měl zachovat jako chlap a měl by svou stížnost vzít zpět.

Děkuji vám za pozornost. (Potlesk poslanců KDU-ČSL.)

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu ministrovi. Teď s faktickou poznámkou, omlouvám se s přednostním právem, s faktickou poznámkou pan poslanec Komárek. Prosím, pane poslanče.

Poslanec Martin Komárek: Pane předsedající, děkuji za slovo. Já se omlouvám. Já jsem naznal, že už se k řádně přihlášenému termínu nedostanu, tak to zkrátím ve dvou minutách.

Já jsem jako novinář často psával o tom, že když jsou na poslance zaměřeny kamery, tak vstane kdejaký hejhula, který předtím spal, máchá ručičkama nebo plete do svého projevu páté přes deváté jenom proto, aby byl vidět v televizi, dokonce ve večerních zprávách. Byli jsme toho svědky. Já něco takového dělat nebudu. (Potlesk napříč politickým spektrem.)

No, vidíte to. Možná že z politiky zblbne nakonec každý, i když jsem si myslel, že jsem proti tomu imunní. Možná nás to potká každého.

Já jsem chtěl upozornit na podstatu víry, ke které se pan Kalousek hlásí. Ta podstata je vyjádřena slovy "kdo jsi bez viny, zvedni kámen". Ta podstata je vyjádřena slovy "nesuďte a nebudete souzeni". Kdyby pan Kalousek vztahoval své přesvědčení na svatého Pavla, musel by ho nazývat vrahounským slouhou, nebo dokonce poníženým vrahounským slouhou, protože odmítá možnost, že by se někdo mohl změnit, že by se jeho život mohl zcela proměnit.

Já si myslím, že ve smyslu toho, co říkal kolega Fichtner a co je v souladu s jednacím řádem, pan Kalousek skutečně kolegu Ondráčka urazil a není o tom sebemenších pochyb. Zároveň však říkám, že budu hlasovat proti potrestání pana Kalouska, protože si myslím, že ti, kdo svobodu slova zneužívají, nemají být trestáni, ale měli bychom se k nim chovat s lehkým, velice lehkým opovržením. Děkuji.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu poslanci Komárkovi. Nyní s přednostním právem pan poslanec Kalousek. Prosím, pane poslanče.

Poslanec Miroslav Kalousek: Dovolte, dámy a pánové, protože čas se nachyluje, abych přece jenom zareagoval na některé připomínky, které padly v debatě.

Kdybych byl poslancem britského parlamentu, prostřednictvím pana místopředsedy pane předsedo, tak nevěřím, že tenhle problém tady vůbec existuje, protože někteří lidé by tady prostě sedět nemohli. To za prvé.

Za druhé. Důrazně se ohrazuji proti tomu, co tady několikrát zaznělo, a opravdu musím říct, že mě to uráží, byť si na to nebudu stěžovat u mandátového a imunitního výboru, že si touto kauzou dělám kampaň. Ještě dokážu pochopit pana poslance Ondráčka, pokud se cítil dotčen, že si stěžoval. Ale prosím pěkně, nebyl jsem to já, kdo jako poslanec mandátového a imunitního výboru, když řešil otázku, zda se tím bude, nebo nebude zabývat - protože není pravda, že mandátový výbor musí něco uložit, mandátový výbor také musí říct, že je to taková prkotina, že se tím vůbec nebudeme zabývat. Tohle mandátový výbor neudělal, a pak mi tady jeho členové říkají "a my se teď kvůli vám tady musíme zabývat takovouhle prkotinou". Prosím pěkně, to je rozhodnutí členů mandátového a imunitního výboru.

Pan poslanec Mihola se ohradil proti tomu, abych neříkal vládní koalice. Mohu samozřejmě říkat někteří členové vládní koalice, ale vládní koalice má v mandátovém a imunitním výboru většinu, to znamená, že jejím rozhodnutím, z vůle vládní koalice, se rozhodovalo proti tomu, jestli je to prkotina, kterou se nebude zabývat, anebo jestli je to vážná věc a mandátový a imunitní výbor mě potrestá. Zvážili jste, že to je vážná věc. Já s tím nesouhlasím, s oním rozhodnutím, a odvolávám se k Poslanecké sněmovně. Ale opravdu jsem to nebyl já, kdo to vyvolal, kolegové z mandátového a imunitního výboru. Prosím aspoň o tohle pochopení.

Zásadní otázku řekl pan poslanec Fichtner dobře. Je to objektivní urážka, nebo není? Ano, pro spoustu lidí, kterým bych to řekl a oni by za sebou neměli tuto profesní minulost, by to byla urážka a já bych se musel omluvit. Ale řekl jsem to člověku, který mlátil lidi za jejich názory obuškem. Já tedy chápu, že on se tím cítí dotčen, protože on si myslí, že dělal počestné povolání. Chápu, že pokud si poslanci mandátového a imunitního výboru myslí, že dělal počestné povolání, že to nutně chápou jako urážku. Ale zase lidé, ke kterým patřím já, pokládají za mimořádně urážlivé, a promiňte, vysloveně drzé, když člověk, který mlátil lidi v roce 1989 za jejich názor, se dožaduje veřejné omluvy za pojmenování komunistický fízl. A pokládají za urážlivé a nevhodné, když mandátový a imunitní výbor mu dá za pravdu, že to skutečně urážka je.***

Minulý Nahoru Další