PČR, PS 2013-2017 | 6. schůze
Minulý Dolů Další

(15.40 hodin)
(pokračuje Nekl)

Přitom v rámci Evropské unie je běžně používáno, proto si ho tento pacient opatřil na Slovensku. K jeho překvapení mu však bylo ošetřující lékařkou sděleno, že mu injekci nemůže dát, protože jde o lék u nás neregistrovaný. Při telefonátu na Státní ústav pro kontrolu léčiv s dotazem na možnosti řešení byl arogantně odbyt.

Ptám se vás, vážený pane ministře, proč došlo k ukončení registrace na injekce tohoto léku, když je běžně dostupný v okolních státech, členech Evropské unie, Slovensku, Rakousku, a navíc, když si ho pacient obstará, nemůže mu být aplikován. Děkuji za odpověď.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu poslanci a poprosím pana ministra zdravotnictví o jeho odpověď na tuto interpelaci. Prosím, pane ministře.

Ministr zdravotnictví ČR Svatopluk Němeček: Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, děkuji za tento dotaz, ale přiznám se, že ne úplně ve všech detailech schvalování registrace léčivých přípravků jsem schopen erudovaně odpovědět. Prověřím situaci a připravím pro pana poslance písemnou odpověď k této problematice. Děkuji.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu ministrovi za jasné vyjádření.

Se čtrnáctou interpelací přistoupí pan poslanec Martin Sedlář. Bude interpelovat ministra obrany Martina Stropnického ve věci NATO a Evropské unie. Prosím, pane poslanče, máte slovo.

Poslanec Martin Sedlář: Vážený pane předsedající, vážená vládo, kolegyně, kolegové, v letošním roce si budeme připomínat dvě velmi významná výročí. To první v březnu bude 15 let vstupu České republiky do NATO a dále pak v květnu kulatých deset let vstupu naší země do Evropské unie. Dynamika vývoje mezinárodních vztahů a bezpečnostní situace klade na obě tyto organizace dost značné nároky ohledně zajištění bezpečnosti, předcházení a řešení mezinárodních krizí.

Ptám se vás tedy prosím, pane ministře, jaký je aktuální vývoj v obou těchto organizacích, tzn. v Evropské unii a především v NATO, a jaký dopad může mít tento vývoj na ozbrojené síly České republiky. Děkuji.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji, pane poslanče. Poprosím pana ministra Martina Stropnického o jeho odpověď. Prosím, pane ministře.

Ministr obrany ČR Martin Stropnický: Vážený pane předsedající, vážené kolegyně a vážení kolegové, je to trošku paradox, ale skutečně v roce 15. výročí našeho vstupu do NATO je NATO svým způsobem na určitém typu křižovatky, což samozřejmě souvisí s vývojem situace v Afghánistánu, souvisí to s tím, že Spojené státy evidentně progresivně zeslabují svoji přítomnost v Evropě a že, jak se patrně dozvím na příští ministeriádě, která bude zhruba za 14 dnů v Bruselu, tak na zářijový summit ve Walesu se ta agenda připravuje poměrně docela složitě. Většina států v důsledku hospodářských problémů své rozpočty - eufemisticky řečeno - nenavyšuje, ale přesto my jsme zhruba už někde na pátém místě od konce se svým 1,7 % hrubého domácího produktu.

Přesto bych to ale nechtěl črtat úplně černě. Je pravda, že jsme považováni díky našim výsledkům v misích za partnera, který je efektivní, za partnera, na kterého se dá spolehnout, a to zdaleka není případ všech aliančních partnerů - nebo těch nových, abych byl správně pochopen.

Dále se samozřejmě bude podporovat aktivita načrtnutá v plánu Smart Defence a budeme dále aktivní v těch oblastech, kde tomu tak bylo, ať je to národní logistika, přepravní vrtulníky, speciální síly, zdravotnické zabezpečení apod. Samozřejmě že armády NATO budou dále pracovat na posílení prvků schopnosti interoperability. To i vychází ze zkušeností nabytých v Afghánistánu. Ale jak říkám, je NATO na určité křižovatce. Nechci to vůbec tady dramatizovat, ale bude zajímavé vidět ten trend, jak se bude vyvíjet.

Co se týče Evropské unie, jak patrně někteří z vás vědí, ti, kteří se tomu trochu věnují, tak ten druhý pilíř jako by neustále pokulhával. I tam je tendence o nějakou revitalizaci, o nějakou emancipaci právě v důsledku snižující se americké přítomnosti v Evropě. Je to formou bojových uskupení battle groups. Jak víte, my máme plán na rok 2016 společně s Poláky, Slováky a Maďary. Mně se zdá trošku, že to pořád ještě kopíruje nějaké bývalé ideologické rozčlenění Evropy, tak možná budeme jednat o možnosti větší spolupráce např. se Spolkovou republikou Německo.

To jenom zase ve vší stručnosti. Je to téma poměrně komplexní a nechci tady překročit čas. Děkuji za pozornost.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu ministrovi. Ptám se pana poslance, žádá-li o doplnění. Nežádá.

Přistoupíme tedy k interpelaci pana poslance Jiřího Skalického na pana ministra zdravotnictví Svatopluka Němečka ve věci SÚKL a jeho aktuální personální situace. Prosím, pane poslanče, máte slovo.

Poslanec Jiří Skalický: Děkuji. Dobré odpoledne, vážený pane ministře. V posledních několika dnech došlo k poměrně razantním personálním změnám na Ústavu pro kontrolu léčiv, a to jednak na úrovni vedení ústavu, tak i na nižších úrovních, např. na úrovni vedení vedoucích některých sekcí. Já chápu vaše právo - a je to celkem jasné - mít ve vedení ústavu lidi, které chcete a které potřebujete. Nicméně mě zásah nebo odvolání pracovníků na nižších úrovních, třeba na těch úrovních vedoucích sekcí, poněkud zarazil, protože tam je to dle mého názoru více o odborné práci než o způsobu řízení. Nazval bych to s určitou nadsázkou - k hloubkovému náletu na Státní ústav pro kontrolu léčiv.

Mám dotaz, zda byste byl tak laskav a mohl sdělit nebo doplnit důvody, které vedly k odvolání pracovníků právě na těchto nižších úrovních. Nejde o vrcholový management. Tam celkem, jsem říkal, vaše právo je naprosto jasné a já ho tady nechci ani nijak zpochybňovat ani diskutovat. Děkuji vám.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu poslanci a poprosím pana ministra zdravotnictví o jeho odpověď. Prosím, pane ministře.

Ministr zdravotnictví ČR Svatopluk Němeček: Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, vážení poslanci, já bych chtěl předně poděkovat za tuto interpelaci, protože si myslím, že na této půdě má zaznít, co mě vedlo ke krokům, které jsem udělal, protože podle mého názoru nejde oddělit ten důvod, proč jsem se rozhodl a byl jsem nucen velmi rychle odvolat ředitele Státního ústavu pro kontrolu léčiv a proč byly podniknuty některé další personální kroky.

Já bych možná na úvod řekl, že dlouhodobě si nemyslím, že SÚKL plnil své úkoly ze zákona tak, jak měl. Můžeme se samozřejmě bavit o tom, jestli máme léky levné, nebo ne, nebo jestli by mohly být ještě levnější. Zákon ukládá Státnímu ústavu pro kontrolu léčiv provést během tří let přecenění léčiv. Uplynuly dva roky a z těch léků, které mají být přeceněny, je přeceněno 7 %. To jen proto, proč si myslím, že Státní ústav pro kontrolu léčiv nefunguje. Mimo jiné to přecenění by mělo ušetřit systému 1,5 mld. korun a pacientům 200 mil. korun.

Druhý důvod. Byli jste tady svědky v Poslanecké sněmovně, kdy jsem byl interpelován, proč SÚKL vypisuje zakázku na P.R. služby včetně DPH za 20 mil. korun.

A třetí důvod byl nejvážnější a ten mě vedl k rychlému zásahu. Dostal jsem z několika zdrojů informace, které se teď zdají ověřené a které budou realizovány v rámci ministerské kontroly, že se připravuje vyvedení desítek milionů korun v rámci oblasti IT SÚKLu. Proto jsem konal rychle, protože si myslím, že není na co čekat a že ministr by měl zabránit škodám, pokud může.

Jaké změny se tam dály dál, samozřejmě není v mé kompetenci, protože jmenovaný ředitel, jehož misi předpokládám v řádu měsíců, prostě má personální pravomoci. A já si myslím, že pokud po člověku chceme výsledky, tak by měl mít možnost se obklopit lidmi, kterým důvěřuje. Podle mých informací došlo ke změně na celkem sedmi postech, z toho čtyři lidé se sami vzdali svých funkcí, tři byli odvoláni - možná že je to o jednoho víc nebo méně. ***

Minulý Nahoru Další