PČR, PS 2013-2017 | 6. schůze
Minulý Dolů Další

(18.40 hodin)
(pokračuje Volný)

Jedná se o významný ústavní zákon s rozsáhlým dopadem do činností a mnoha oblastí a mnoha organizací, včetně územních samosprávných celků měst a obcí. Dle mého názoru je před zahájením schvalovacího procesu nezbytně nutné danou problematiku nového ústavního zákona o rozpočtové zodpovědnosti detailně projednat, mimo jiné i se zástupci územních samosprávných celků, Svazem měst a obcí a všemi dotčenými orgány napříč politickým spektrem.

Vláda by měla mít klíčovou roli při formování hospodářských i rozpočtových politik státu, což dokládá i článek 42 odst. 1 Ústavy České republiky, podle níž pouze vláda podává návrhy na zákony o státním rozpočtu. Vláda, opírající se o Poslaneckou sněmovnu vzešlou z nedávných předčasných voleb, by měla mít mnohem širší prostor vyjádřit se k myšlenkám ústavního zakotvení mechanismů zajišťujících rozpočtovou zodpovědnost i k jednotlivým věcným aspektům příslušných právních úprav. Návrh této právní úpravy takto zásadního charakteru by tedy měl být připraven novou vládou, a to na základě velmi podrobné odborné diskuse standardním projednáváním v celém řádném legislativním procesu. Proto nemohu souhlasit a vydávám nesouhlasné stanovisko a navrhuji zamítnout tento poslanecký návrh v prvním čtení. Děkuji.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu zpravodaji pro prvé čtení, panu poslanci Volnému. Nyní vzhledem ke sloučení rozpravy k dalším dvěma bodům přerušuji bod číslo 19.

Dostáváme se k bodu

20.
Návrh poslanců Miroslava Kalouska, Heleny Langšádlové, Jana Farského,
Františka Laudáta a dalších na vydání zákona o pravidlech rozpočtové odpovědnosti
/sněmovní tisk 25/ - prvé čtení

Stanovisko vlády jste obdrželi jako sněmovní tisk 25/1. Nyní prosím, aby za navrhovatele předložený návrh uvedl pan poslanec Miroslav Kalousek. Prosím, pane poslanče.

Poslanec Miroslav Kalousek: Dámy a pánové, chci šetřit váš čas, proto maximálně zkrátím úvodní slovo k prováděcímu zákonu, neboť to podstatné padlo při uvádění zákona ústavního. Je to prostě prováděcí norma, která uvádí v život ústavní zákon, a to, co tam pokládám za nejdůležitější, je přechodné období jednotlivých let, kdy vláda v okamžiku, kdy dosáhne určité míry zadlužení, je nucena snižovat deficity, a v tom z toho přechodného období zjistíte, že není přinucena snížit například ze 4 % na nulu, ale že díky tomuto přechodnému období je minimální tempo, tedy snižování, které je vláda povinna dodržovat, půl procenta HDP ročně.

Dovoluji si připomenout, že bývalá vláda, která převzala veřejné rozpočty na bodu rozvratu, snižovala to tempo více než dvakrát rychleji než půl bodu ročně. A těm, kdo své závazky v rámci Evropské unie berou velmi vážně a deklarují je, rovněž chci připomenout, že Pakt stability a růstu, ke kterému se nová vláda také chce připojit - a také může počítat s naší podporou -, pokládá tempo půl procenta ročně za minimální rychlost postupného snižování deficitu. Děkuji.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu navrhovateli. Nyní prosím o slovo zpravodaje pro prvé čtení, pana poslance Jana Volného. Prosím, pane poslanče.

Poslanec Jan Volný: Jelikož jsem moje důvody k tomu, abych nedoporučil schválit tento ústavní zákon už v prvním čtení, nebudu tady zdržovat a mé stanovisko k projednávanému tisku je negativní.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu zpravodaji. Přerušuji i tento bod.

Dostáváme se k bodu

21.
Návrh poslanců Miroslava Kalouska, Heleny Langšádlové, Jana Farského,
Františka Laudáta a dalších na vydání zákona o změně některých zákonů
v souvislosti s přijetím ústavního zákona o rozpočtové odpovědnosti
a zákona o pravidlech rozpočtové odpovědnosti
/sněmovní tisk 33/ - prvé čtení

Stanovisko vlády jste obdrželi jako sněmovní tisk 33/1. Nyní prosím, aby i tento bod za navrhovatele uvedl pan poslanec Miroslav Kalousek. Prosím, pane poslanče.

Poslanec Miroslav Kalousek: Budu ještě stručnější. Je to prostě typický změnový zákon, tedy legislativní reflexe něčeho, co je schváleno za nějakým účelem a promítá se do celé řady jiných zákonů, které proto musí být upraveny, tedy v případě schválení předcházejících bodů by musela být upravena legislativně celá řada jiných zákonů.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji, pane poslanče, stručně, jasně, výstižně. Poprosím nyní, aby se ujal slova zpravodaj pro prvé čtení, pan poslanec Jan Volný. Prosím, pane poslanče.

Poslanec Jan Volný: Já se budu asi také opakovat. Jelikož jsem již své stanovisko sdělil, proto i k projednávanému tisku 33 vydávám negativní vyjádření. Děkuji.

Místopředseda PSP Petr Gazdík: Děkuji panu zpravodajovi. I tady u bodu 21 přerušuji tento bod.

Sloučená rozprava k bodům 19, 20 a 21

Zahajuji obecnou rozpravu o všech třech bodech, to znamená o bodu 19, 20 a 21. Jako první se přihlásil s přednostním právem předseda poslaneckého klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím, pane poslanče. Pak eviduji přihlášku pana navrhovatele a pak další přihlášky. Prosím, pane poslanče, máte slovo.

Poslanec Zbyněk Stanjura: Děkuji za slovo, i když po vyjádření zpravodaje mi to připadá skoro zbytečné, ale přesto pár slov.

U těchto tří návrhů zákonů máme jako Poslanecká sněmovna v zásadě dvě možnosti. Buď povedeme vážnou debatu o tom, jaké má být výdajové pravidlo, jaké mechanismy a kdy se spouští dluhová brzda, jakým způsobem chceme, či nechceme omezit hospodaření samospráv, zda to správné procento je 60 % celkových příjmů (nesrozumitelné) nebo jiné, anebo vezmeme čistě politické hledisko, prestižní, a zamítneme to.

Vidím, že u vládní koalice zvítězilo to druhé, nicméně chci za nás říci, že bychom to mohli podpořit a tvářit se, že to byl náš nápad už před deseti lety, což je pravda, nebo před dvanácti lety. Mnozí se nám smáli a říkali: co to je za výmysl, to jsou většinou ti, kteří slepě následují Evropskou unii. Takže v okamžiku, kdy to hlavní mainstream Evropské unie přijal za své, tak ti samí říkají: musíme to přijmout - a já říkám: je to dobře.

Dovolím si citovat z připravovaného vládního prohlášení, které máme z veřejných zdrojů - podotýkám, že je to návrh a jsem si toho vědom, že to nakonec v té finální verzi nemusí být. Nicméně v kapitole 3/16 Ministerstvo zahraničí, Úřad vlády, je věta: "Jako výraz odpovědné fiskální politiky se vláda připojí k fiskálnímu paktu (Smlouvě o stabilitě, spolupráci, správě a řízení v hospodářské a měnové unii) a vzhledem k úzkému propojení českého finančního sektoru s evropským bude aktivně hájit své zájmy ve vznikající bankovní unii, včetně přípravy na přistoupení."

Vzpomínám si na odbornou debatu v té pracovní skupině, o které mluvil pan kolega Kalousek, kdy jsme tehdy vymysleli pro postoj České strany sociálně demokratické tento bonmot, o který se s vámi rád podělím, protože podle mě jejich stanovisko tehdy i dnes přesně odpovídá té taktice, kterou k tomu volí: My jsme pro to, aby Česká republika podepsala fiskální pakt, což reálně znamená, že to nebudeme muset plnit, protože kdo se aspoň trochu o to zajímá, tak ví, že je to závazné pro státy, které mají jako svou měnu euro, tudíž to my podepíšeme, protože nehrozí, že by to někdo po nás vymáhal, my se tím museli řídit, je to takové proevropské, dobře to zní, a současně můžeme mít výdajové rámce, jaké budeme chtít. A potom říkali: A proto nechceme finanční ústavu.

Na druhé straně, když budu mluvit za ODS a ne za TOP 09, my jsme říkali: My jsme proti tomu, abychom podepisovali fiskální kompakt, mimo jiné proto, že se nás vůbec netýká v této chvíli, a protože nikoho tím nebrzdíme, není potřeba souhlasu České republiky, stačila ratifikace 12 zemí, které platí eurem, a protože my eurem neplatíme, tak nikomu z našich partnerů v Evropské unii ve štěstí a ve společné politice nebráníme, ale my si myslíme, že to máme přijmout kvůli situaci v České republice, a chceme, abychom ta jasná pravidla odpovědného hospodaření prosadili co nejdříve, a jsme připraveni debatovat s opozicí o parametrech toho řešení.

A já si myslím, že to platí. Mohu chtít uplatňovat ta pravidla, nebo nemusím. Ta debata o tom, jestli máme přijmout fiskální kompakt, je - a teď se můžeme ptát, jestli o pět, o šest, o sedm let předčasná. Bude to aktuální v okamžiku, kdy bude buď vláda, nebo jak navrhujeme my, občané v referendu rozhodovat o tom, zda přijmeme euro. ***

Minulý Nahoru Další